208 
karakteren trær tydelig f rem, har jeg nøiet mig med at sammen¬ 
ligne «le temperaturdifierenser man fin der i disse* tilfælder med 
middeltallet av samtlige de* i de forskjellige maaneder observerte 
temperaturer ved de tre terminer (altsiaa ikke fuldstændig identisk 
med, men dog temmelig- nær 1 lik maanederneisi middeltempera¬ 
turer). Disse er betegnet med T. 
Ved beregning av den midlere er de tilfælder, som er 
indklammet, ikke tat med. Disse tilfælder, som indtraadte efter 
en relativ kold periode 1 , tilhører jo ikke dette „sommermonsun- 
system“. 
Vi finder, som man ser, at temperaturfaldet er betydelig 
langsommere: liaar ,,sommermonsunen“ virker eind normalt. Sær¬ 
lig utpræget er dette i juli maanød. 
I middel er avvikelsen fra det normale av ordenen 4°, alt- 
saa ganske betragtelig, om end jo betydelig mindre end i „ vinter- 
monsunen“. 
En anden karakteristisk egenskap ved. vindsystemet op dager 
vi ved at betragte de optrædende vindhastigheter (resp. vind¬ 
styrker). Nu finder vi, i motsætning til tidligere, at de største 
vindhastigheter optrær i Bosekop. Mens der paa det sidlst- 
nævnte sted forholdsvis hyppig er notert' vindstyrke 3 (sva¬ 
rende til 9—13 m/sek.), naar kun i et enkelt tilfældie vindstyrken 
paa Halddei grænsen mellem styrke 2 og 3, —« 9 m/sek. 
Aarsaken hertil er vel hovedsakelig at søke i den almindelige 
vestdrift i atmosfæren. Dennei vestdrift vil nemlig nu virke 
m e* d den lavest beliggende strømning og m o t den øvre 
SE-drift. 
Særlig tydelig overblik faar man ogsiaa, her av en grafisk 
fremstilling i form av „vindroser for den samlede lufttransport a . 
I fig. 6 er saadanne! konstruert for de to stationer for 
juli 1914. 
I Bosekop, hvor de to vindsystemer 1 virker nogenlunde 
i samme retning, optrær saa, godt som udeiukkende NW-lige 
vinde. Selve mosunsystemet vil antagelig hovedsakelig be¬ 
virke den NNW-lige utbugtning i vindrosen, de' mere rent vest¬ 
lige vinde* tur de væsentlig skyldesi den store atmosfæriske* cir- 
kulation. 
