242 
ledet av dr. Otto Herman, har likeledes i flere aar drevet 
paa med ringmerkning og ellers, ogsiaa utført et omfattende ar¬ 
beide ved at siamle og bearbeide data til belysning av f ugle- 
tr sekket. Het er 1 særlig resultaterne fra disse to land, jeg i det 
følgende skal omtale'. 
Fig. 2 fremstiller trækket av den almindelige kraake (Corvus 
cornix, Lin). Høst og vaar drar 1 denne art i umaadelige skarer 
over Kurische Nehrung — i løpet av en dag har Thienemann 
anslaat dem til ca. 60,000. Befolkningen der har fra gammel 
tid brukt at fange kraakerne og anvende dem til føde. Fang¬ 
sten sfcer ved hj ælp av lokkefugl og store net, og fuglene dræpeis 
ved et bit i hjernen. Hosi disse fangstmænd har man siaa faat 
materialet, fugl siom befamdt :sig paa farten ; de er blit merket, 
sluppet igjen, og om ca. 12 °/ 0 av dem har man siden faat under¬ 
retning. Paa kartet er findestederne angit ved et kors, og ved 
skravering er antydet det omraade som. de merkede kraaker har 
opholdt sig i. Partiet nordøst for Kossitteu, nemlig den sydlige 
del av Finland, Livland og Kurland er hjemstedet, siommer- 
oph oldss tederne, Nord-Tyskland er vinterkvarter et. Medlem dis;se' 
steder trækker de altsiaa vaar' og høst, og trækket gaar over 
Kurische' Kehrung med forholdsvis smal front; her ligger nemlig 
findestederne tæt sammen. At det ialfald delvisi er de samme 
individer som vandrer forbi aar efter’ aar, kan vi slutte derav at 
fugl som er blit fanget under trækket. merket og sluppet igjen, 
senere — indtil 5 aar — igjen er blit tat i nettene. 
I fig. 3 er indtegnet et par andre resultater fra Bossittem. 
En av de arter som man har faat bed,st greie paa, er latt e r- 
maaken (Larus! ridibundUs). Hen ruger i kolonier, og det er 
særlig redeungerne man har merket. Hei er siden blit meldt 
igjen fra menge Steder i Europa, paa. kartet er findestederne 
angit ved et kora, men ved en nærmere betragtning ser man at 
disse hovedsiagelig er beliggende ved kysterne og' langs de store 
floder. Findestederne betøgner dels. stationer underveis, del® die 
endelige vinterkvarterer; et fremtrædende saadant er mundingen 
av elven Po i Nord-Italien. Yed skravering er antydet den. 
sandsynlige sammenhæng mellem findestedierne, artens- trækveier. 
Individer hvis hjemsted er det siamme, den samme koloni, har 
efter dette tat vinterophold pa,a, steder som ligger' langt fjernet fra 
hverandre 1 . Ingen av de merkede unger er siden, vendt tilbake 
