Veit Brecher Wittrock. 
Av N. Wille. 
Skjønt professor Y. Wittrock gjennem aarrækker hadde 
hat heftige sygdomsanfald, kom dog budskapet om hans bort¬ 
gang Iste september' 1914 overraskende for dem, som kjendte 
hans ubøielige energi og den seige kraft, som endnu ved 
75'aars, alder bevartetsi i hans engang sa a, kraftige legeme. Det 
var dia heller ikke hans mangøaarige' mavelidelse, som hadde 
bundet ham i sengen næisten under heile den, sidste sommer, der 
endte hans dage ; ti dette onde var allerede' i tydelig bedring, 
men det var en pludselig tilkommende lungebetændelsei, siom 
endte hans. lange arbeidsliv. 
Veit Brecher Wittrock var født 5te mai 1839 paa 
militiebositodet Skogsbol i Holmsi prestegjeld paa, Dalsland, i det 
sydvestlige Sverige. Hans far Johan Magnus W i t1 r o> c k 
var dengang fanjunker ved „Westgota-Dals Regimentet., men 
blev allerede 1840' ansiat som regnskapsfører og bestyrer av den 
„Fryxell-Liangensikj61dska stiftelsen" paa Ekholmen, et stort 
gods. i Gunnarisnåsi prestegjeld, ogsaa paa Dalsland. Det var 
en, overordentlig kraftig mand, som blev 86 aar gammel og like 
til det sidste. var i fuld virksomhet med 1 at bestyre: den store, 
bedrift, som han hadde paatat sig. Hans hustru Ingrid 
D a 1 i n blev over 82 aar gammel. 
Der var en, meget stor slegtslikhet mellem professor W i 11 - 
r ock og hans far. De var begge' praktisk og administrativt 
dygtige mænd, meget likefremme i sin, mante at være. paa, og 
strengt retsindige; dei kunde, brusie op i øieblikkelig heftighet, 
men det varme hjertelag, som, laa under, bragte snart vreden 
til at forsvinde, undtagen mot dem, som hadde vist uærlighet 
eller opført sig uhæderlig; ti slike mennesker kunde de: aldrig 
forsione sig med. 
Blandt de naturskjønne omgivelser 1 ved Ekholmen vokste 
den unge: Veit op, og det skyldtes maasfce dien, vekslende 
17 
