303 
følelse, retsindighet og ærlighet var forent med en, høi grad.' 
a,v klokskap, s,a,a mia,n kunde ikke finde nogen bedre' raadgiver- 
under vanskelige, forhold. Han gl æ det sig i høi grad over den 
ungdom, som, var rettænkendei, arbeidsdygtiig og fædrelands- 
sindet; for siaadanne var 1 han, en hengiven lærer og varm ven. 
Særlig elsket han, de dygtige unge mæ-nd 1 som viste sig at være 
lovende botanikere, og dem stod han alt id! til tjeneste med ra,ad 
og hjælp. 
Men hvor han fandt feil og mangler, der revset han diss© 
uforbeholdent paa den skarpeste maate, ,siaa man kunde' trO' at. 
han aldrig vilde ha, merei med vedkommHde at gjøre; ingen 
kunde dog glæde sig mere' end han, hvis formaningerme hadde 
frugtet, da var alt det forbigangne glemt; ti han dømte enhver 
person efter hvad han var, ikke efter hvad han muligens hadde 
været. 
Den største glæde han, hadde i de senere aar, var dog, 
skrev han til mig, da den sterke fædretandissindede bevægelse- 
for et par aar siden reiste sig over hele Sverige for at styrke 
dets forsvar ; ti det viste, at man ikke blot i ord, men ogsaa i 
gjerning var villig til at ofre for 1 sit land. 
Bak det originale og undertiden tilsyne laden de litt barske 
ydne bodde der et overordentlig varmt' og rnedf ølende hjerte. 
Med rolig sjelsstyrke! bar han. sorger og sygdom; han søkte- sin 
trøst i et utrætteilig og uegennyttig arbeide', idet han undier al 
sin gjerning kun lot sig lede av det, som han ansiaa for pligt, 
sandhet og r et. 
Haldde-observatoriet, dets virksomhet og nogen fore- 
løbige resultater. 
Av A. Krogness. 
(Fortsættelsie). 
De 1 u f t ei 1 e k t r i si k ei a, rbe,i d' e r. 
Før jeg gaar over til at omtale vore luftelektriske observa- 
tionør, vilde det muligens vær© paa siih pladsi at nævne litt i sin 
almind;ølighøt om denne videnskabsgren, som jo endnu er siaa. 
ung, at den vel er et noksiaa ukjendt felt for de fles,te. 
