353 
irækket, gom alle fænouiener i den organiske' verden, ikke kan 
betragtes som noget der 1 er 1 stivnet i absolut bestemte former. 
Er det geologiske og klimatologisfce faktorer, som oprindelig har 
bestemt en arts utbrødelsiesiomraade og utbredeSsveder (træk- 
ruter), saa. kan senere forandringer' i disisiø faktorer 1 ha, frembragt 
sekundære forandringer i trækveien, forskyvninger av saa,vel 
rugeomraadet som vinterkvarteret. Der er 1 sandsynligvisi gamle 
trækveier og nyere, likesom der kan være trækveiier under 
dannelse. 
Imidlertid, selve arundlageit for den P almen-Weismanibske 
teori, a,t der eksisterer 1 bestemte trækveier, er ogsaa, gjenstand 
for diskusision. Saaledesi benegter Ho>meyer (1881) at der 
findes, træk ru ter; fuglene fra, et sted' spreder sig under 1 trækket 
vifteformig utover uten nogen bestemt, plan. Den bekjendte 
tyske ornitolog H ar ter t har ogsiaa for et par aa,r siden meget 
kraftig fremholdt, at trækveiene: er noget man er 1 kommet til ved 
a,t ha for faa, ohservationsisteder. Har 1 en forsker opholdt sig 
paia et sted og' iagttat et stort, træk dier, staa har han fastslaat 
Stedet som beliggende i en trækrnte; han vet imidlertid intet 
em hvad siom foregaar nogen mil øst- eller vestenfor dette' sted. 
Særlig føler Hartert siig litet overbevist om de faa ruter som 
fører over Middelhavet; for dygtige flyvere vil en større eller 
mindre strækning her ingen rolle spille. Likeledes, mener 1 ha,n 
at Palmen har latt. sig forlediei av karterne. Ehglene kan ikke 
følg© bestemte veier, kan ikke kj ende dem, da, de — ialfald 
mange, av dem — reiser dean for 1 første gang og delvis, om natten. 
Utover at. fuglene trækker i en bestemt retning 1 , og at de. viser 
stor forkjærlighet for kystlinjer og ofte ihærdig fastholder dem, 
mener Hartert at vi intet vet. Egentlige beviser leverer han 
ikke; han haaber at fremtiden ved ringekisperimenter og studiet 
av de. geografiske racer vil bekræfte hans teori. 
Som man ser, st a ar den ene' autoritet, mot den anden med 
meninger der er istik motsatte.. Saalængie man imidlertid har en 
tilbøielighet til at arbeide. med en hypotetisk trækfugl, vil man 
ikke komme' løsningen nærmere'. Naar man ut fra, de brudstyk- 
ker man kj ender a,v die' enkelte arters: tr æk, vil .sætte. sammen et 
begrep, trækfuglen, hvis' egenskaper skal forklare alle forhold 
og alle former for træk, saa, vil et siaadant beigrep altid faa et 
indhold som varierer alt efter den som arbeider 1 med det. Der 
