61 
strakte, hittil helt ubetraadte, omraader kom, Amundsen og hans 
ledsagere til at reise gjeinnem, og boken gir den første frem¬ 
stilling av disse omraaders almindelige geografiske karakter. 
Den indeiholder tillike vigtige bidrag til kartlægningem a,v om- 
raadet mellem Roiss-havet og Sydpolen og likeledes foreløbige 
beretninger om dyrelivet, i Hvalbugten av løitnant P r e s t r u d, 
om de oceanografiske undersøkelser under „Fram“ s togter 1910 
og 1911 av dr. Helland-Hansen og prof. Nansen, om 
de medbragte bergartprøver fra det antarktiske fastland av 
amanuensis -J. Schetelig og endelig en beretning fra over¬ 
lærer A. Alexander om hans beregninger av stedsobserva- 
tionerne under polfærden. 
Overalt fremhæver Amundsen med anerkj endelse og tak 
den del hans kamerater under f ærden og hans øvrige hjælpere 
har hat i de vundne resultater. Sin egen fortjeneste søker han 
derimot mest mulig at holde i bakgrunden. Ingen kan dog læse 
hans bok uten at faa et sterkt indtryk av den forutseenhet, 
hvormed lian har planlagt færden, og den overlegne dygtighet og 
seige utholdenhet, hvormed han fra. først til sidst har 1 gjemnem- 
ført den lagte plan. Kanske aller mest gjennem hvad den ikke 
nævner tegner boken et levende og sjelden sympatisk billede av 
den rnand som mindst er omtalt i den, bokens egen beskedne 
forfatter. Jens H o 1 m b o e. 
Mindre meddelelser. 
En for Norges fauna ny fisk „Haarhalerne“ eller trichi- 
uriderne er nogen eiendommelige fisker, som hører hjemme i de 
tropiske og subtropiskei have. De har en langstrakt, baand- 
lignende krop, som ender i en tynd fin halefin; hos en av 
familiens slegter, Trichiurus, hvorfra familienavnet er 
hentet, mangler helt halefin, istedet er halen trukket ut i en 
tynd, haarfin spids, dierav navnet „haarhalei a . Huden er nøken, 
det er saaledes tilfældeti hos dei neidenfor omtialtei arter, eller den 
er dækket av ganskei smaa skjæl. Bukfinnerne er rudimentære 
eller kan helt mangle. Glåpet er stort. Flere, eller færre tæm- 
der i over 1 - og underkj æven er sterkt utviklet, særlig gj ælder, 
deittei de. forreistei, „fangtænderne a . Denne tændernes sterke 
utvikling viser at haarhalern© er egte rovfisker. 
Som allerede tidligere omtalt i „Naturen u (1897, p. 285) er 
en haarhalei (T richi-urus leptur u s) kjendt fra den norske 
kyist. Det var et ca. 80 cm. langt ekeiseuiplar, somi i oktober 
