87 
et saadant sted som ved de gjenstaaende kvabbpartier paa Kvit- 
sanden ved Røros. 
Milthiers’ forklaring av den smaahullede overflate pa,a siand- 
slitte stener strsekker ialfald ikke til, da kvabben paa Kvit- 
sanden bestaar av et helt igjennem ensartet materiale. 
Nyere fremskridt i studiet av syfilis. 
En oversigt av dr. med. K. Grøn. 
(Fortsættelse fra nr. 2). 
Den tredje vigtige nyerhvervelse i syfilisstudiet, som de 
siste aars forskninger har skaffet os, er serodiagnosen eller 
som den almindelig benævnes: den Wassermannske komple- 
mentbindingsreaktion i blodserum. I virkeligheten er 
denne en videre utvikling av den av Bordet og Gengou i 
1901 for forskjellige smittesygdommer angivne metode. For at 
kunne forstaa metoden er det nødvendig at forutskikke en frem¬ 
stilling av hvad der forstaas ved hæmolyse (opløsning av de 
røde blodlegemer) og komplement. 
Indsprøiter man paa et dyr f. eks. en kanin defibrineret 
(for sit trevlestof befriet) blod fra et andet, f. eks. et faar, vil 
blodvæsken av kaninen faa evnen til i et reagensrør at opløse 
blodlegemerne av faaret. Det er dette som forstaas ved hæmo¬ 
lyse. Det, som bevirker opløsningen, er imidlertid ikke et enkelt 
stof, men bestaar av to forskjellige bestanddeler, hvis samvirking 
er nødvending for at opløsningen skal finde sted, mens den 
uteblir, hvis en av dem mangler. De to bestanddeler benævnes 
amboceptor og komplement: de har forskjellig oprindelses- 
maate og forskjellige egenskaper. Amboceptoren skylder ind- 
sprøitningen sin opstaaen; den forandres ikke ved opvarmning til 
56° i 7, time (er th ermo stab il); komplementet findes derimot 
i forveien i kaninens blodvand og taaler ikke ophetning til 56° 
(er thermolabilt). Har man altsaa opvarmet kaninserumet før 
reaktionen, vil komplementet være ødelagt og kun amboceptoren 
tilbake; denne gir med faareblodlegemer ingen hæmolyse. Kanin¬ 
serumet er blit inaktiveret. Ku kan man imidlertid reak- 
tivere et saadant opvarmet kaninserum ved at tilsætte (selvføl¬ 
gelig ikke ophetet) serum fra et andet dyr, f. eks. et marsvin, 
hvis blod altid indeholder meget komplement. Blandes i et glas 
sammen de tre elementer: 1) marsvinserum (som altsaa kun 
repræsenterer komplement), 2) opvarmet kaninserum (som kun 
