88 
indeholder amboceptor) og 3) faareblodlegemer, har man de tre 
komponenter i et hæmolytisk system og faar altsaa opløsning 
av blodlegemerne. 
Til forstaaelse av den praktiske utnyttelse av komplement- 
bindingen (ophævelse av hæmolysen) maa endvidere omtales 
begreperne antigen og antistoffer. Ved indførelse i organismen 
av visse for denne arts-fremmede elementer, specielt bakterier 
eller andre smaaorganismer virker disse som antigen, d. e. for¬ 
anlediger ved organismens reaktion mot dem dannelsen av „mot- 
gift u , antistoffer. Antigen og antistof vil, hvis de bringes sam¬ 
men, nøitralisere hinanden og ophæve liinandens virkninger. 
Antistoffene er, paa samme maate som amboceptor (se oven¬ 
for) sammensatte av en thermostabil bestanddel og komplement, 
der er thermolabilt ved 56°. Antistoffene inaktiveres derfor 
ved ophetning til 56 °, og deres virkning paa antigenet er da 
lammet; men de kan, paa samme maate som amboceptor, re ak¬ 
tiveres igjen ved tilsætning av litt frisk, komplementholdig 
marsvinserum. Ved denne reaktivering, der jo foregaar som 
enhver anden kemisk forbindelse, bindes komplementet til 
antigen og antistof og er da ikke mere frit tilstede i 
blandingen. 
Hvis nu til denne blanding tilsættes de øvrige 2 bestand¬ 
deler av et hæmotytisk system, nemlig faareblodlegemer og inak- 
tiveret amboceptor, vil disse intet frit, disponibelt komplement 
finde i blandingen; amboceptor vil derfor ikke kunne bli reak- 
tiveret og hæmolysen følgelig ikke komme istand („ hæmolysen 
er hæmmet“).*) 
Overføres dette paa syfilis, spiller uttræk av forskjellige syfili¬ 
tiske organdeler rollen som antigen; de maa antages efter sin 
spirochaeteholdighet at kunne betragtes som saadant. Som 
