113 
fa-a tak i den, og det hørtes ut som om man satt© en slags- ære 
i dette myrderi. Men trods alt har skunk dyret- holdt sig ganske 
godt oppe like: til de sidiste a-ar, dia det er begyndt- at- tyndeis 
ut paa grund av den, store efter strak else dør nu drives i vid 
utstrækning paa grund av skindlets kostbarhet. Det ameri¬ 
kanske stinkdyr hører til miaarenes gruppe og lever næisten 
utelukkende av animalsk føde. Om vaaren i mars ma-aned, naar 
skunken kommer ut av sit vinterhi, tar den til føde hvadsom- 
helst avfald den kan fin de. Men saasnart marken blir bar, ga ar 
den paa jagt efter mu-s og alle slags insekter, som vedl vaar- 
Det nordamerikanske stinkdyr (Mepbitis mephitica). 
Fotografi efter et utstoppet eksemplar i Bergens musenm, skjænket av 
konsul Chr. Børs. 
varmen lokkes frem fra sine skjulesteder. I mai og juni har 
de fugler som bygger sine reder paa marken en farlig fiende i 
skunken, og deti hænder da. ikke saa, sjelden, at- den forgriper sig 
paa farmernes høns, som har lagt sig ute i græsiset for 4t utruge 
sine egg. Skunken gjør paa den maate ikke saa liten skade. 
Men bortset fra dette spiller skunken en ganske betydelig rolle 
i naturens husholdning. Som- bekjendt har Amerika en ganske 
betydelig overflod a-v grashopper. Foruten de saakaldte „Rocky- 
mount-ain grasshoppers^, der kommer sværmende til visse tider, 
findes der en hel del anidrei græshopper som er tilst-ede hvert 
aar og som er saa talrike, at var det ikke for skunk, kraaker og 
