197 
I 1851 kjendte man i Danmark kun 3 mammutfund, men i 
1905 var antallet av saadanne steget til 25, dels fra sand- og 
grustak i fluvioglaciale avleiringer, dels fra mergelgrøvei i mo- 
ræneler og deis fra strandkanter langs nedstyrtede klinter. I 
Sverige kjendte man i 1875 tre mammutfund og dette antal var 
i 190'5 endnu uforandret; de skrev sig samtlige fra landets syd¬ 
lige del. Mens rester av mammuten er ganske almindelige fund 
i Polen, Lithauen samt' mellomste og vestlige Ru land, kj ender 
man fra Finland kun tre saadanne. Med hensyn til disse i 
Danmark, Sverige og Finland fundne levninger av mammuten 
tør man kanske gi den danske forsker Nordmann ret, naar han 
sier at de ikke leverer „noget sikkert svar paa spørsmaalet, om 
Fig. 1. Fossil mammuttand fra Yaage, Gudbrandsdalen. 
Ca. V 8 nat. st. (Efter R. Collett). 
mammuten har levet i de paagjældende lande" (Danmarks 
pattedyr i fortiden, 1905, side 33). Den mulighet er nemlig ikke 
utelukket at de kan være tilført fra nærliggende og tilgrænsende 
trakter. 
Anderledes stiller forholdet sig med hensyn til en mammut- 
kindtand, der for over et kvart aarhundrede siden blev fundet i 
Skjervagjelet, nær Skarvangen sæter i Vaage. Den blev fremvist 
av A. Getz i Christiania Videnskabsselskabs møte 7 /i 2 1888 °g 
findes i oversigten omtalt i følgende faa linjer : Getz „fremviste 
en mammuttand, fundet ved Haugesæter ved Skjerva i Vaage 
under saadanne omstændigheter, at det er utvilsomt, at mam- 
xnutdyret har levet her i landet under istiden" (Christiania Vid.- 
Selsk. Forh. 1888, side 13—14). Denne tand, der av professor 
Schmidt i St. Petersburg blev bestemt at tilhøre Elephas 
primigenius, var. sibiricus Bl. og hvorav fig. 1 gir 
