213 
barhet, som skyldes Rutherford og Soddy, har vist at der findes 
ikke mindre end 26 hittil ukjendte elementer. Hvor i det peri¬ 
odiske system kan disse anvises plads? 
Men hvilket bevis har vi for at disse stoffer er elementer 1 ? 
La os ta dem i rækkefølge. 
Vi begynder med radium; radiumsaltene undersøktes først 
av Madame Curie; de ligner meget saltene av barium : sulfat, 
karbonat og kr ornat er uopløisielig; klorid og brom id ligner i 
krystallinsk form klorid og bromid, av barium ; metallet, som 
Madame Curie nylig har fremstillet, er hvidt, angripes av vand 
og er paatagelig av samme type som barium. Atomvegten passer 
ogsaa i den forutsete plads; den er av Madame Curie og Thorpe 
bestemt til 89.5 enheter høiere end barium, kort sagt der er * 
ingen tvil om at radium passer ind i det periodiske system 
med en atomvegt av omkring 226.5. Het er utvilsomt et 
element. 
Men det er et meget merkelig element, for det er for¬ 
anderlig. Stabilitet var anset for at være et elements hoved- 
egenskap. Men radium disintegrerer eller falder fra hverandre, 
—• det vil si forvandles til andre legemer, og dette foregaar med 
bestemt hastighet. Hvis et gram radium opbevares i 1760 aar 
vil der bare være et halvt gram tilbake, halvparten er omsat i 
andre stoffer. Og i hvilke stoffer? Vi kan besvare spørsmaalet. 
Rutherford og Soddy fandt at radium gir en kondlensierbar gas, 
som de kaldte „radium-emanation a , og Soddy og jeg opdaget i 
190'3 at det ogsaa utvikler helium, der likesom argon tilhører 
rækken av de inaktive gasarter. Helium er utvilsomt et ele¬ 
ment med fuldt karakteristisk spektrum ; det tilhører en tydelig 
markert serie. Radium-emanationen, som ifølge Rutherford 
og Soddy ikke kunde indgaa nogen kemisk forbindelse, er blit 
kondensert til væske og til fast form paa laboratoriet i Univer¬ 
sity College i London, dets spektrum er maalt og tætheten be¬ 
stemt. Atomvegten kan utregnes efter tætheten og den stemmer 
overens med det beslegtede stof argon, idet den hele serie er : 
helium 4, neon 20, argon 40, krypton 83, xenon 130‘, et ukjendt 
stof omtrent 178, og niton (det navn man har foreslaat for 
emanation av radium, for at betegne dets forbindelse med de 
beslegtede stoffer og dets fosforescerende egenskaper) omkring 
222.4. Dannelsen av niton fra radium kan ,derfor fremistikleis 
ved ligningen : radium (226.4) — helium (4) + niton (222.4). 
