287 
Bokanmeldelser. 
H. Kritzinger : „Die Errun gen sch aften der Astronomie“. 
Weimar. Verlag: Gustav Kiepenheuer. 1912. Mk. 6. 
I et nyt bibliotek : Biicher der Erkenntnis aapnes rækken 
med denne bok, der efter programmet for dette foretagende skal 
la os følge videnskapens utvikling fra de ældste tider til vore 
dager. Og for at fremstillingen skal bli desto mere fængslende er 
der stadig under behandling av et bestemt emne git utdrag av 
hvad de store mestre selv har uttalt og gjennem talrike illustra- 
tioner, mangen gang hentet fra nu vanskelig tilgjængeligé ver¬ 
ker, vist under hvilke forhold og med hvilke simple midler selv 
vidtrækkende resultater er opnaadd. 
Boken er stykket op i 12 kapitler. Det første behandler 
astronomiens opgave og omtaler nærmere i hvilket forhold den 
staar til andre videnskaper. Sua faar man et indblik i den 
tidsalder, like fra Babylonernes tid til langt ute i den mørke 
middelalder, da astrologien var dominerende. Og her vil man 
træffe paa mange for de fleste interessante ting, ti det kan ikke 
negtes, astrologien har selv i vore dager sine tilliængere. D'et 
5te kapitel der har overskrift „Das Ratsel der Bewegung der 
Gestirne“ gir en ypperlig fremstilling av de mange anskuelser 
som i tidens løp har været under diskussion for paa en naturlig 
maate at forklare hvad man ser paa himlen. At man ogsaa som 
følge herav faar høre noget om de apparater som astronomien 
til forskjellige tider har benyttet er selvsagt, og de illustrationer 
forfatteren her lar os faa se hører til nogen av de bedste jeg 
har truffet paa. Efter at alt dette er blit behandlet i bokens 
første 6 kapitler, gaar forfatteren over til en mer detaljert be¬ 
skrivelse først av solsystemet, saa av fiksstjerneverdenen. Den 
samme greie, korte, men klare fremstilling som man tidligere i 
boken har beundret gjenfinder man ogsaa i dette avsnit. Og 
illustrationerne hvad enten de skal vise os gamle fantastiske teg¬ 
ninger av kometer, saaledes som den dystre middelalder, hvor 
alt aandsarbeide og al tænkning brutalt blev trampet ned, har 
overlevert os dem — eller de skal vise os hvad den fotografiske 
plate har at fortælle om de ytterste kloder i verdenssystemet — 
like interessante, like fængslende er de. Og saa det sidste av¬ 
snit „Werden und Vergehen der Welten“, ja dette vil kanske 
