292 
uttryk fik dette ved et sommerkursus for lærere ved Bergens 
Museum i en begeistret takketale av den begavede, nu avdøde 
lærer Torkel Gunheim fra Telemarken. 
I stedet for her at trykke op den lange liste paa Montelius’ 
publikationer, skal jeg i nogen korte ord søke at fremholde et 
par kjernepunkter i hans forskning. 
Naturvidenskapernes sammenlignende forskningsmetode var 
allerede før Montelius’ optræden tat i bruk indenfor oldforsk- 
ningen ; treperiodesystemet var en frugt derav. Men man 
kunde gaa videre. Med klart blik saa Montelius allerede i 
unge aar, hvilken betydning evolutionslæren hadde ogsaa for 
det arkeologiske studium. Menneskets utvikling kan avlæses i 
det menneskelige arbeides materielle frembringelser. Men der 
kræves et fint og forstaaelsesfuldt blik for at kunne finde den 
røde traad, som bedst viser sammenhængen, og ikke fortape sig 
i betydningsløse tilfældigheter som kan føre paa vildspor. I 
en række avhandlinger, som nu staar for os som klassiske for- 
billeder, har Montelius utført saadanne typologiske un¬ 
dersøkelser over en mængde vigtige oldsaksgrupper fra 
forskjellige perioder av oldtiden. Vi har derved vundet et 
intensere og mere forstaaelsesfuldt syn paa utviklingen, dens 
veier og dens betingelser, vi er paa denne maate kommet vore 
forfædre saa at si nærmere ind paa livet, — Etn anden forsker, 
som samtidig med og uavhængig av ham indførte den typo¬ 
logiske metode i oldforskningen, forsøkte at gaa endnu længer. 
Men Montelius’ paa realiteter anlagte begavelse holdt sig stadig 
nøkternt utenfor filosofisk eller fantasifarvet behandling av 
sit emne. 
Denne nye metode blev til uvurderlig nytte ved Montelius’ 
kronologiske forskning. Saalænge tidsforholdet mel- 
lem de mange fund og oldsaker, som jorden gav, ikke i detaljer 
var opklart, svævet alle spekulationer over forholdet mellem 
kulturperioderne i Norden og deres stilling til Europas kultur 
iøvrig temmelig i det blaa. Saalænge fundenes tid bestemtes 
efter perioder av et halvt aartusens længde og derover kunde 
sammenligningen med andre kulturforeteelser kun bli mis¬ 
visende. Det er en av Montelius’ største fortjenester, at han, 
