293 
i klar forstaaelse av den detaljerte kronologis nødvendighet, 
med utrættelig iver kastet sig over dette vidtløftige stndinm, og 
at han fandt utveier der hvor farvandet syntes lukket. 
Absolut tidsbestemning var hittil kun git ved virkelig da¬ 
terte oldsaker. Den ledende tanke for Montelius var den, at 
hvilkensomhelst importert oldsak kunde datere et fund, forutsat 
at dens tid kunde bestemmes i dens eget hjemland og at den 
tid som maatte medgaa for importen kunde omtrentlig angis. 
Men da de kronologiske data i Syden naar saa meget længer op 
i tiden end i Nordeuropa, vilde vor kronologi paa denne vei 
kunne føres tilbake til fjerne aarhundreder, i hittil uanet grad. 
Den opfatning M. tidlig hk, at forbindelsen mellem Sydens 
kulturlande og Norden ikke behøvet saa lange tidsrum som man 
tidligere altid tænkte sig, har han senere uavladelig støttet med 
nye argumenter. Men med denne opfatning var det klart at 
det kunde bli lønnende for kundskapen om Nordens oldtid at 
studere de ældre kulturhistoriske forhold i Syden i alle de¬ 
taljer. Montelius gik da til et saadant studium og efter en 
menneskealders næsten aarlige studiebesøk i S}^deuropa staar 
han nu som en av de første kjendere av særlig Italiens oldtid. 
Det var saa at si et biprodukt paa hans forskervei, men bipro¬ 
duktet foreligger nu i 5 digre bind med titel „La civilisation 
primitive de L’Xtalie“, et kjæmpeverk, hvorav vi snart kan 
vente de avsluttende volymer. 
Efterat han i en aarrække i forberedende avhandlinger 
hadde fremlagt resultaterne av sine detaljstudier, kom i 1885 
hans epokegjørende arbeide over den nordiske bronsealders 
kronologi, hvori han førte tidsbestemningen for nordiske fund 
nær 2 0' 0 0 aar tilbake før Kristi fødsel. , Senere 
er dette vokset ut til et kronologisk system for hele vor oldtid 
og efterhvert har han prøvet systemet ogsaa for flere andre 
europæiske lande, saaledes at der nu foreligger fra Montelius 
haand detaljerte fremstillinger av disse landes forhistoriske 
kronologi, hvorved en universel og sammenhængende tidsbestem- 
melse for Europas oldtid er given. Og dette system er gaat 
seirende frem overalt. 
Med den hurtige utvikling som den forhistoriske forskning 
i den sidste menneskealder kan opvise, er det ikke let for den 
