tælle saa mangen en eventyrlig saga, og for hvem de tildels 
endnu nærer en viss mystisk gru. 
Der er ogsaa noget visst troldagtig ved denne eiendomme¬ 
lige svømmefugltype med den lange svanehals og den kraake- 
lignende eller maaske snarere om en ravn mindende sorte glin¬ 
sende fjærdragt, det lange spidse krokbøide neb og den litt 
tunge, usikre flugt. 
Men især Irær det troldagtige ved fuglen sterkt frem, naar 
man i halvmørket træffer den sittende i tætte rader paa de 
ytterste klipper ut mot havet, med kroppen næsten perpendi- 
Fig. 2. Bede med egg av havmaasen (Larus marinus). 
(Originalfotografi fra Møgster av Gr. Dahl). 
kulær og den lange hals ret opstrakt. Da er det næsten som 
man ser en skare sorte trold samlet til ting eller raadslagning 
paa den nøkne bergryg eller paa de med ekskrementer ganske 
oversprøitede hylder og avsatser. 
Herute hvor de sedvanlige maal, hvormed vort øie ubevidst 
maaler alle de gjenstande vi møter, ganske eller saagodtsom 
ganske mangler, fortoner de sorte skikkelser sig langt større end 
de virkelig er og former sig let i vor fantasi som kjæmper, der 
sitter paa vakt herute ved skjærgaardens yttergrænse, skumle 
som døden, mystiske som selve det svarte havdyp. 
