353 
jeg ikke se. I dette tilfælde blev ikke helium borte før den 
fjerde dag. Som regel har jeg fundet at helium er forsvundet 
længe før X 3 . Saaledes avgav et stykke gammelt bly betragte- 
lige mængder helium den første dag, yderst litet anden dag, 
intet den tredje og følgende dage. X 3 derimot avgaves i betyde¬ 
lige kvanta like til avslutningen av eksperimentet, som varte i 
6 dage. Jeg tilskriver den hurtigere forsvinden av X 3 ved 
platina den omstændighet at „ilden“ da den hele tid kunde kon- 
centreres paa en flek av ca. 2 mm.s tversnit, mens blyet smeltet 
under behandlingen, saaledes at nye dele stadig blev utsat for 
straalerne. Eit stykke av Kahlbaunrs kemisk rene bly avgav 
adskillig X 3 og helium, dog ikke paa langt nær saa meget som 
det gamle bly. Yed prøve med noget netop fældet bly kunde 
jeg hverken spore X 3 eller helium. 
Under forsøkene med gammelt bly indførte jeg vandstof i 
eksperimentrøret for at se om X 3 -mængden vilde tilta, men 
kunde ikke paavise nogen indflydelse derav. Ved en leilighet 
indførte jeg surstof, mens nikkel blev bombardert, —• ogsaa dette 
uten merkbar virkning.—'Jeg tror disse eksperimenter taler for 
den opfatning, at gåsene paa forhaand findes i metallet og blir 
frigjort ved katodestraalernes virkning. De holdes forbausende 
sterkt fast av metallet, og kan ikke —■ saavidt jeg har kunnet 
erfare —• utdrives ved ophetning. Jeg kokte et stykke bly i 
tomrum 3—4 timer, indtil bare en fjerdedel av blyet var igjen, 
og undersøkte de avgivne gasarter. Hverken X 3 eller helium 
kunde opdages. Jeg tok saa den gjenværende fjerdedel, bom¬ 
barderte den —■ og fik betragtelige kvanta av baade X 3 og 
helium. Ved gjentat bombardement var X 3 endnu synlig, men 
ikke helium. 
Aarsaken til at helium kan faaes ved at ophete glasset i 
brukte røntgen-rør, tror jeg er at helium efter at være frigjort 
ved katodestraalerne enten blir hængende ved overflaten eller 
absorberes igjen meget løseligere. Et interessant spørsmaal er, 
hvordan disse gaser kommer ind i metallene. Absorberes de 
under tilvirkningen? Det er i denne forbindelse værd at lægge 
merke til at X 3 vanskelig lar sig paavise i atmosfæren. Somme- 
tider naar jeg har strævet med at rense ut disse gasarter, er jeg 
kommet til at tænke paa om det hele ikke betegner de almindelige 
metallers ufuldkomne tilsprang til radioaktivitet; og at, mens 
