360 
forhold gir os ihænde. I det uendelig lange tidsrum som en 
normal erosionscyclus omfatter, kan et landomraade undergaa 
forskjellige forandringer inden det har naadd slutstadiet, et 
„peneplain“ . I Alleghanyfj eldene f. eks. kan man skille ut tre 
erosionscycler. Disse avbrytelser maa faa en systematisk be¬ 
handling. Vi har geologiske ændringer, hævninger, sænkninger, 
forkastninger; klima,tiske vekslinger o. s. v.; vulkanske utbrudd 
kan indtræffe i enhver cyclus. Den virksomhet hvorved landet 
utformes, kan ogsaa være av forskjellig art. Vi har den „nor- 
male erosion“, hvis væsen alt er omtalt, endvidere den glaciale 
virksomhet i egne med „nivalt“ klima, den æoliske, d. v. s. virk- 
ninger av luft og vind i tørre, aride “ egne; den opløsende 
virksomhet, væsentlig i kalkstensfjeld og endelig den „marine“ 
virksomhet, eller havets virkninger paa landflaten. Indholdet 
av kapitlene V—X blir derfor først behandlingen av landskaper 
med ensartet struktur og utviklingen av formene i landskaper 
med mere indviklet struktur. Derefter følger de vulkanske for¬ 
mer. Den aride cyclus forløper i et tørt klima, hvor regn- 
mængden er for liten til at alle bækkener fyldes til randen; de 
fleste vasdrag tørrer ut og naar i almindelighet ikke havet. 
Det mest fremtrædende karaktertræk i den aride cyclus bestaar 
deri, at vinden for en stor del yder det arbeide som det rin- 
dende vand utøver i den normale cyclus. Mangelen paa et sam- 
menhængende plantedække er her av stor betydning. Den 
glaciale cyclus tilhører egne hvor der falder mere sne end der 
lokalt kan smeltes væk (nivalt klima). I kapitlet „den marine 
cyclus“ behandles kystformene paa samme maate i forhold til 
det før angivne skema : struktur, virksomhet og stadium. 
Davis fordrer av de studerende ikke blot en omhyggelig 
iagttagelse og optegning av de foreliggende geografiske fæno- 
mener, men ogsaa at de skal kunne gi en forklarende beskrivelse 
av dem. Det gamle raaa til studenterne : „gaa ut og iagttag! a 
vil Davis ha forandret til: „gaa ut, iagttag og tænk!“ Men 
ikke nok hermed. Beskrivelsen av landskapsformene maa bli 
en kunst. Selv gir Davis i sin bok en række anvisninger til 
utviklingen av denne kunst. Til hvert kapitel er føiet opgaver 
til praktiske øvelser med rikelige literatur angivelser. Han 
drøfter grundlagene for den geografiske utdannelse og gir flere 
eksempler paa anvendelsen av den deduktive metode. I to 
