gien har en umaadelig koncentrert form. Jeg har forsøkt at 
anvende den energi niton utvikler paa forskjellige maater : det 
spalter vand, ammoniak, klorvandstof og kulsyre hver i sine 
bestanddeler; andre eksperimenter for at undersøke hvorledes 
det virker paa kobbersalter viser at metallisk kobber delvis blir 
forvandlet til lithium, som er et element av natriumrsekken; og 
lignende forsøk, som vi ikke her kan gaa nærmere ind paa, viser 
at thorium, zirconium, titan og silicium reduceres til kulstof, 
for opløsninger av forbindelser av disse stoffer blandet med 
niton gav altid kulsyre, mens dette ikke var tilfældet med 
cerium, sølv, kviksølv og nogen andre metaller. Man kan tænke 
sig at selve atomene ikke kan staa imot naar de utsættes for 
bombardement av helium-atomer, som er i umaadelig hurtig 
bevægelse. Denne forklaring har a priori meget for sig; 
hvis vi vet sikkert at radium og dets avkom overlatt til sig selv 
spaltes og utvikler energi, hvorfor skulde ikke saa andre og sta- 
bilere elementer ogsaa kunne „disintegrere a , naar de utsættes 
for en slik umaadelig kraft? 
Dette leder til den tanke, at hvis elementerne kan disinte¬ 
grere, har jo verden en hittil uventet energikilde til sin raadig- 
het. Hvis radium skulde utvikle sin magasinerte energi med 
samme hurtighet som skytebomuld, vilde vi faa et sprængstof, 
som vi aldrig har drømt om; hvis vi kunde beherske disinte- 
grationsliastigheten, vilde vi faa en overordentlig vigtig energi¬ 
kilde, forutsat at der altid var tilstrækkelig tilgang av radium. 
Men tilgangen er sikkert meget begrænset, og det kan trygt sies 
at produktionen aldrig vil overstige 15 gram om aaret. Men 
hvis de elementer som vi er blit vant til at betragte som perma¬ 
nente, kan forvandles og derved utvikle energi, hvis der blev 
opdaget en eller anden fremgangsmaate, hvorved man praktisk 
kunde fremskynde forvandlingen, som ellers foregaar næsten 
ufattelig langsomt, da er det ikke formeget at si at menneske¬ 
hetens vilkaar totalt vilde forandres. 
Menneskehetens hele fremgang skyldes dem som har op¬ 
daget midler til at koncentrere og omdanne energi. De kjøt- 
ætende dyr slaar med poten og knaser med tænderne; den første 
mand som tok en stok til hjælp naar han skulde slaa, opdaget 
hvorledes han skulde koncentrere det lille forraad av bevægel- 
sesenergi som han raadet over; den første mand som brukte et 
