35 
Det ser nærmest nt som om hverken Wallace eller Brand 
selv har set disse finnemændene eller deres kajak (?) i Edinburgh. 
Mr. Macritchie gaar ut fra at de beskrevne smaabaater har været 
kajakker. I Edinburgh-museet findes nu i vore dager tre 
kajakker, og en av disse antas av M. for at være den av Wallace 
og Brand nævnte. Til disse oplysninger føies nu den, at der 
paa Shetlandsøerne findes tradition for at der fra Norge kom over 
finner, særlig fra Bergen o. s. v., som for befolkningen stod som 
en slags „medicin-mænd u , som kunde trolde væk tandpine og 
andre smerter. Andre traditioner fortæller om dem som tribut- 
søkere som overfaldt de indfødte. Særlig har traditionen ut¬ 
smykket deres baaters fabelagtige hastighet. Mr. Macritchie 
meddeler at denne tradition virkelig fandtes paa denne samme 
tid som kajak-meddelelserne findes. 
Den andre kajakken findes nu i det antropologiske museum 
ved Aberdeens universitet og er beskrevet i 1782 av en Er. 
Douglas, som fortæller at den skal være tat ved kysten av Aber- 
deenshire „med en Indianer opi“ i begyndelsen av det 18de aarh. 
„Han blev bragt levende (!) til Aberdeen, men døde snart efter 
og kunde ikke gi nogen beretning om sig selv. D'et formodes at 
han er kommet over fra Labradorkysten og at han kom paa vild- 
spor paa sjøen. u Kajakken maaler 5.4 meter i længde, 45 cm. i 
største bredde og 23 cm. i dybden. Den veier 15.4 kg. uten red¬ 
skap. Kajakken som er flat i bunden er laget av 4 sælskind, 
som er strukket over et spinkelt rammeverk av træ (P i n u s 
silvestris, furu, skotsk redwood). Paa kajakken findes 
desuten en paddleaare, 1.9 meter lang, et spyd, et fuglespyd, en 
spydslynger („kastetræ“) og en harpun, altsammen av furutræ, 
og ben i spidsene. De ses i den her vedføiede avbildning som 
er laant fra Macritchies avhandling. 
Mr. Macritchie foretar nu en analyse av Douglas’ beretning 
om denne kajakkens proveniens. Han forkaster som urimelig 
fortællingen om at denne „indianer“ o : eskimo skulde være kom¬ 
met den 2000 eng. mil lange strækning fra Liabradorkysten. Eh 
slik reise maatte i kajak ta en 3—4 uker, og det er ikke 
tænkelig at selv en eskimo skulde kunne holde ut at sitte i sin 
kajak saa længe uten vand. Desuten, hvis en vestlig storm hadde 
drevet ham tilhavs, saa vilde han snarest ha snudd om saasnart 
stormen var forbi. Man skal betænke at han i løpet av disse 
