39 
Det er denne opfatning som Mr. Macritchie nærer. Men 
lian utelukker ikke muligheten av en anden, idet han peker paa 
en artikel av baron Nordenskiold (1891), hvori fortælles om eski¬ 
moer som i det 17de aarhundrede med og mot deres vilje blev 
bragt til Europa av danske ekspeditioner. Macritchie indrøm- 
mer at man i disse beretninger kunde ha fuldt god nok forklaring 
paa Orkneykajakkene, men sier han, at nære denne opfatning 
vilde være at se bort fra de andre momenter : etnografiske, hi¬ 
storiske og traditionsmæssige. Av denne grund mener Mr. Mac¬ 
ritchie at man nødvendigvis maa sætte disse kajakker i forbin¬ 
delse med den levende Shetlandstradition om finnemændene som 
kom over fra „Norroway“. 
Med hensyn til denne tradition, da er det merkelig, at den 
er langt mere konsis end de gamle forfattere Wallace og Brand 
har visst om. Et folk av „f i n n s“ eller „f i n n f o 1 k“ , mænd 
og kvinder, pleiet at besøke disse kyster og Katanes-grevskapet 
for nogen generationer tilbake, heter det. Finnekvinderne hu¬ 
skes i almindelighet som troldkvinder og eventyrfortællere som 
altid var omhyggelige med at faa betaling for sine kunster. D'e 
var ogsaa flinke til at helbrede sygdommer hos mændene og kvæ- 
get, og de opholdt stundom livet ved at spinde og strikke. Av 
og til var de bare omstreifende tiggere. Naar en finnekvinde 
bosatte sig paa Orkney paastod hun at hun var fra Shetland eller 
fra Katanes. Naar hun bosatte sig paa Shetland het det at hun 
var født paa Orkney eller Katanes. Ogsaa finnemændene var 
flinke til at helbrede syke, og forfatteren Tiidors citat stammer 
fra en sang, som fortæller om en finnemand som kom over fra 
Norge til Shetland for at helbrede en for tandpine. Baade mæn¬ 
dene og kvinderne hadde en særlig preparert hud som gjorde 
det mulig for dem at svømme i sjøen akkurat som sæler. Naar 
de kom paa land kastet de væk denne huden. Dette er en ver¬ 
sion. En anden fortæller ret og slet om denne huden som en 
baat, som de kunde ro op i en vidunderlig fart. Det fortaltes 
at de kunde ro fra Bergen til Shetland paa nogen faa timer, idet 
de gjorde ni mil med hvert aaretak. 
For den almindelige kulturhistoriske forskning indeholder 
dr. Macritchies her refererte avhandling en række interessante 
og værdifulde henvisninger. Derimot vil det sikkert møte mot¬ 
sigelse, naar han forsøker at henføre de fundne kajakker til 
