68 
Bal, bore alis 
Bal. brydei 
Avstanden fra halekløf- 
ten til anus. 
31 °/ 0 av totallængden. 
27.2°/ 0 av totallængden. 
Bukfurerne . 
Eækker til midten av 
Rækker til navlen, 3.5 
Farve. 
bnken, 1 fot bak spid- 
sen av brystfinnerne. 
Strupen altid hvit, 
fot bak spidsen av 
brystfinnerne. 
Strupen mørkt blaa- 
Barde-trevlerne. 
undersiden bakenfor 
anus blaasort, likesom 
ryggen. 
Usedvanlig tynde, kor¬ 
graa, undersiden bak 
anus hvit, undertiden 
gulagtig eller hvit- 
graa. 
Meget tykke, lange og 
Føde og sedvaner. 
te, krøllet og uldlig- 
nende, hvitfarvet. 
Altid smaa crustaceer, 
stive, ikke krøllet. 
Grraafarvet. 
Fisk, naar den leilig¬ 
hovedsagelig calani- 
dæ, tar aldrig fisk. 
Blæser som regel kun 
én eller to ganger un¬ 
der hver tur op til over¬ 
flaten. Vandrende. 
hetsvis tar crusta¬ 
ceer, er det euphau- 
siider. likesom ho* 
blaahvalen. 
Blæser 5—6 ganger un¬ 
der hver tur til over¬ 
flaten (likesom fin- og 
blaahvalen). Stationær. 
Brydes hval er almindelig ved Sydafrikas vestkyst. Det 
største antal fanges utenfor Saldanha Bay, men ogsaa ved 
Kap G-ode Haab og Mossel Bay er den tat i større antal. Øst¬ 
over blir den sjeldnere. Ved Durban kan enkelte eksemplarer 
paatræffes aaret rundt, men allerede utenfor Inhambane 
(23° 45' s. br.) ses den yderst sjelden, og ett eneste eksemplar er 
dræpt der. I Bazarutb (21° 45' s. br.), hvor fl. k. „Mangoro“ 
var stationert nogen tid, saaes den aldrig. Den synes saaledes 
at være en sydlig art, som skyr østkysten, hvor den varme 
Mosambique-strøm løper sydover. Paa vestkysten, hvor en 
kold antarktisk havstrøm gaar langt nordover, synes den der¬ 
imot at forekomme helt op i troperne, muligens helt oppe ved 
Kongo. Men den sees i disse varme strøk kun om vinteren, 
og de som paatræffes, synes alle at være gamle eller syke indi- 
vider. Ifølge hvalfanger Andr. Ingebrigtsen ligger de 
gjerne stille og driver i vandflaten og overseiles undertiden 
av hvalbaatene, men da de kun gir 2—3 fat olje i utbytte, bryr 
