86 
Om end meteor jernene er brudstykker, er de dog ikke altid 
saa vilkaarlig formet som meteorstenene. Jernet har nemlig 
nogen flater som det spaltes op efter (oktaeder- og ikositetraeder- 
flaterne), og disse finder man derfor undertiden igjen i omgræns- 
ningen. De er dog ikke altid let at faa øie paa. 
Naar meteoriterne farer gjennem atmosfæren, kan de enten 
rotere eller de kan la være. I sidste fald, hvor altsaa en side 
stadig vender frem, dannes der bestemte strømlinjer paa for¬ 
siden eller brystsiden, idet de smeltede dele drives bak¬ 
over. Saadanne kaldes orienterede meteor iter, og de 
findes ikke saa helt sjelden. 
Vi har mi betragtet meteoriternes ydre, og set hvorledes 
dette fremviser enkelte træk, som adskiller dem fra jordiske 
legemer. I endnu høiere grad er det tilfældet med den indre 
struktur og sammensætning, som jeg i det følgende skal gi en 
kort oversigt over. 
Efter sin sammensætning deler man gjerne meteoriterne op 
i tre grupper, nemlig j ernmeteoriter, som hovedsagelig 
bestaar av metallisk jern med en karakteristisk nikkelgehalt, 
stenmeteoriter, som hovedsagelig bestaar av silikater i 
likhet med vore jordiske bergarter, samt endelig glasmete- 
o r i t e r eller tektiter. Mellem de to første grupper er der dog 
ingen skarpe grænser, idet jernmeteoriterne ofte fører silikater 
og omvendt. Man pleier at trække grænsen saa, at de mete- 
oriter, hvori jernet er sammenhængende paa en snitflate, regnes 
til jernmeteoriterne, mens de andre regnes til stenmeteoriterne. 
Forat man skal faa en forestilling om hvor mange meteorittyper 
man har fremfundet, skal anføres at man nu har delt mete¬ 
oriterne op i hele 60 forskjellige underavdelinger. 
Istedetfor at beskrive disse typer, skal vi heller se litt paa 
de enkelte bestanddele som er særlig karakteristiske for mete¬ 
oriterne. Tar man en jernmeteorit, sager den over og polerer 
den, vil man som regel finde at den ikke er helt ensartet. Man 
ser ofte bronzefarvede, runde tversnit av kuler, som bestaar av 
svovljern (t r o i 1 i t = FeS ), et med magnetkis nær beslegtet 
mineral. Endvidere pleier der at optræ smale striper eller 
punkter av et skinnende sølvhvitt mineral, som enten kan bestaa 
av jernkarbid (cohenit — (Fe Ni Co) 3 C) eller av jernfosfid 
(schreibersit = (Fe Ni Co) 3 P). Av andre særlig bemer- 
