89 
ord si, at enkelte meteoriter har været sterkt opbetet i sin bane 
ute i verdensrommet etterat de var dannet; man har da ment 
at denne omvandling har fundet sted i nærheten av solen. Disse 
omvandlede meteoriter har Berwerth kaldt m e t a b o 1 i t e r. 
Sem før nævnt ophetes en meteorit paa overflaten, naar 
den kommer ind i vor atmosfære. Grjennemskjærer man derfor 
en jernmeteorit, hvis overflate endnu ikke er rustet bort, finder 
man derfor en lignende „metabolitisk“ omvandling i randpar- 
tierne (b randsonen), mens derimot kjernen har beholdt sin 
karakteristiske struktur. 
Vi skal dernæst se litt paa stenmeteoriternes bestanddele. 
Hos stenmeteoriterne finder man flere av de mineraler som 
opbygger vore mørkeste og tungeste eruptivbergarter (særlig 
olivin, pyroxen og plagioklas), men ingen av dem som trænger 
magmatisk vand til sin dannelse. Det som imidlertid særlig 
karakteriserer meteorstenene er deres struktur. Meget hyppig 
finder man nemlig, at enkelte av mineralene (olivin og pyroxen) 
danner runde eller ovale kuler med en radial struktur ; mineral- 
traadene straaler ut fra et punkt, som pleier at ligge noget 
excentrisk. Saadanne c h o n d r e r, som de kaldes, findes 
aldrig i jordiske bergarter, men er saa hyppige i meteorstenene, 
at en stor hovedgruppe har faat navn av chondrite r. 
Deres dannelse er efter fleres mening høist egenartet,, idet man 
nemlig antar at de er opstaat ved at smeltede draaper er krystalli¬ 
sert paa samme maate som hagl dannes i luften. Andre, bl. a. 
Berwerth, mener dog at de er opstaat ved en omsmeltning av 
meteorstenene. Endvidere indeholder meteorstenene visse py- 
roxener (enstatitaugiter), som kun dannes ved en meget rask av¬ 
kjøling; derfor finder man disse pyroxener paa jorden i smale 
eruptive aarer eller ganger, som har kilet sig ind i en kold berg¬ 
art og størknet hurtig. Det er en finlænder, Walter Wahl, 
som først har henledet opmerksomheten paa disse ting; senere 
er de blit nøie studert ved the Geophysical Laboratory, 
en av Carnegies videnskabelige institutioner i Amerika. 
En stor del av stenmeteoriterne har en brudstykkestruk- 
tur, som til en viss grad kan sammenlignes med de tuffer og 
breccier som opstaar ved et vulkansk utbrud paa jorden. 
Tufferne dannes som bekjendt av aske og stener som vulkanen 
slynger i luften, og som avl eirer sig omkring. Tuftene paa jor- 
