142 
De menneskelige næringsmidlers geografi. 
Ved dr. Hg. Magnus.*) 
Blandt den mængde fødemidler, som staar til menneskenes, 
raadighet, kan vi hei* kun behandle de allervigtigste som bru¬ 
kes over den hele jord. Disse falder i tre grupper : I. Korn¬ 
sortene, 2. Kjøt- og 3. Melkeprodukter. En undersøkelse av 
disse næringsmidlers geografi, eller med andre ord deres ut¬ 
bredelse og forskjelligartede anvendelse, er av megen interesse,, 
ogsaa derved at den kan yde bidrag til belysning av spørs- 
maalet om den menneskelige ernærings fremtidige utvikling. 
1. Kornsorten e. 
Den tempererte sones kornsorter skyter kun blade, men 
sætter ikke korn i en fugtig-varm temperatur paa 22° og der¬ 
over. I de tropiske land kan disse derfor ikke dyrkes paa 
kystene og i lavlandet, men kun paa høislettene og i høitlig- 
gende dalfører. Forøvrig er de væsentlig knyttet til den tem¬ 
pererte sone nord og syd for ækvator. 
B y g trænger mindst varme og naar derfor længst mot 
nord og i størst høide over havet. Da bygget imidlertid modnes 
hurtig, kan det ogsaa dyrkes i sydligere egne f. eks. i Arabien, 
hvor det saaes og høstes i den tid da temperaturen er lavest. 
Hav r e n kræver en større sum av varme, men den 
modnes godt selv i egne hvor sommeren er mindre varm, for- 
utsat at vegetationsperioden er tilstrækkelig lang. D'en dyrkes 
som hestefor, men er ogsaa et udmerket fødemiddel for men¬ 
neskene og benyttes som saadant i de skandinaviske . og angel¬ 
saksiske land. 
Rugen trænger mere varme og sollys og lider mindre 
under tørke. Dens dyrkningsomraade i Europa ligger syd og 
øst for havrens; den dyrkes som vintersæd i det sydlige Norge 
og Sverige, i det mellemste Kusland, Tyskland, Østerrike, Belgien 
og Nederlandene. Utenfor Eluropa dyrkes den litet; det er en 
følge av den nationale smak, ikke av klimaet. 
H vet e n er den vigtigste kornsort for indbyggerne i 
Europa, det nordlige og østlige Nordamerika samt for orienten 
*) Efter A. Woeikof i „La G-éographie“ XX B. Paris. 
