144 
n. br. i De forenede stater, særlig i Illinois, Kentucky og Mis- 
souri. Den er den vigtigste kornsort i disse egne, men tjener 
litet til menneskeføde. Den største del av avlingen brukes til 
fedning av kvæg og svin. Maisen er grundlaget for den store 
slagteriindustri i Chicage. Liængere syd blir avlingerne 
pr. hektar mindre. Men her har maisen større betydning som 
brødkorn, mens bruken av hvete avtar. Mais er nu utbredt 
til Europa, Asien og Afrika ; i to europæiske land er den det 
vigtigste brødkorn, nemlig i Rumænien og Norditalien. 
Ris er, som bek j endt, det fremherskende brødkorn i en 
hel række land i Syd- og Østasien og paa de omliggende øer. 
Dyrkningen av ris kræver meget arbeide ; markerne skal beredes 
godt, og i de fleste land er overrisling nødvendig, da der trænges 
en mængde vand. Risen vokser og sætter aks under et tyndt 
lag av vand, som dækker den nedre del av stilken. Landmanden 
maa gaa til knæs i det fugtige dynd og det i en fugtig varme, 
den som er værst at utholde! Hvordan kan saa ris, som er 
saa vanskelig at dyrke, ha faat en saa stor utbredelse og blit 
det vigtigste brødkorn for flere hundrede millioner mennesker? 
Der er to grunde herfor. F‘or det første kan man ved risdyrk- 
ning utnytte sumpige strøk, hvor andre kornsorter ikke kan 
trives; den gir desuten store avlinger. For det andet fordøies 
ris hurtig og meget let, og det er en meget vigtig betingelse 
i fugtig-varme land, hvor andre kornsorter volder dyspepsi. 
De vigtigste landstrøk hvor ris dyrkes i slik mængde at 
den er en utførselsartikkel, er i de lave dalfører og deltaer om¬ 
kring de store vasdrag i Bakindien, fra Bramaputra til Songkoi 
i Tonkin. Desuten i Bengalen og i landskapet om Madras i 
Indien. I det øvrige Forindien dyrkes litet ris; landbefolknin- 
gen der lever av sorgho og andre kornsorter, mens den rikere 
befolkning, som fører et mere stillesittende liv, bruker ris. I 
Kina, Japan, Korea og Java har ris større betydning som ; 
næringsmiddel end i Indien. Ris dyrkes utenfor troperne helt 
til Mandsjuriet, hvor vinteren er meget kold (-^ 10°—15°), men 
hvor middeltemperaturen fra mai til september er over 17°, 
i juli over 25°. I Lombardiet gaar risdyrkningen til 46° n. br.; * 
men ogsaa her er middeltemperaturen fra mai til september ! 
over 17°. 
Vi maa ogsaa med hensyn til risavlen merke os at den 
