203 
sig sterkt humlestadiet, idet sommergener atio nens hunner kun 
fungerer som „hjælpehunner a og paa parthenogenetisk vei frem¬ 
bringer hanner. 
At dømme efter min© egne undersøkelser over Halictus calce- 
atus, naar dog denne art neppe frem til et saadant socialt stadium. 
Hverken i rederørene eller i det fri har jeg hos denne art 
truffet frisk© hunner før over midten av juli, da høstgenerationen 
normalt begynder at vise sig, og selv paa denne tid og gjennom 
hele august er hunnern© ikke meget talrike, mens hanner kan 
fanges i tusenvis. 
Mine undersøkelser er dog for ufuldstændige til at derav kan 
sluttes med sikkerhet, at et mellemligend© stadium ikke findes 
hos denne art, men det er høist sandsynlig at et saadant mangler. 
Fig. 1. 
Hos den noget større' Halictus rubicundus, hvis redebyg- 
ningsforhold hittil har været saagodt som ukjendt, lykkedes det 
mig i sommer ved en række utgravninger at konstatere at denne 
art ogsaa med hensyn til redeanlæggets utvikling indtar en høiere 
stilling end dens foran omtalte slegtning. 
Het vist© sig nemlig, at H. rubicundus ikke nøier sig med 
at utgrav© et enkelt larvekammer, men at den anlægger et helt 
litet cellekompleks med 5 til 6, eller muligens flere, celler saaledes 
som det fremgaar av vedstaaend© figur, der er fremstillet efter 
et av de i sommer fremgraved© anlæg (fig. 1). 
Disse cellekomplekser er ikke opmuret av smaa lerpartikler, 
som dyret har opsamlet og sammenkittet. Hele deres bygning 
viser klart nok at cellerummene' oprindelig er utgravet i selve 
rederummets væg, og at det først senere er frigjort ved gravning 
omkring hele komplekset, saaledes at det tilslut blir hængende 
efter en eller muligens et par bæresøiler av samme materiale. 
