23*6 
komme igjennem den (hønsenes vagler kunde ikke ses fra hønse- 
gaarden gjennem hullet). Eh gang blev någen nye høns an¬ 
skaffet, og om formiddagen sluppet sammen med de gamle. Da 
alle hønsene skulde til at lægge sig, gik først nogen av de gamle 
som sedvanlig gjennem luken. Grundet sin efterlignelseslyst 1 ) 
fulgte nu ogsa-a en efter en av de nye, og tilslut hadde alle fun- 
det rigtig frem. (At de gamle skulde ha vist vei ( !) er der ikke 
tanke paa; de forfattere som antar tj enstvillighet hos hønsene 
er paa vildspor. Enhver høne gaar sin egen vei; men at se en 
kamerat paa forhaand gjøre noget, skaper lyst til at gjøre det 
samme). En eftermiddag, da de gamle alt var kommet tilro, 
blev ogsaa nogen nye sluppet i hønsegaarden; men disse fandt 
ikke frem til luken, og vilde ha tilbragt natten ute hvis de 
ikke var blit hjulpet. Nu foretok jeg formiddags- og eftermid- 
dagsforsøket flere ganger, hver gang med andre, ukjendte høns, 
og stadig med samme resultat. De som blev sluppet sammen 
med de gamle høns, fandt let veien til soverummet, mens de som 
alene skulde linde sig frem, sjelden klarte det. Høns vil jo 
gruelig nødig være: ute om aftenen, saa de gjorde alle mulige 
anstrengelser for at komme: i hus (gik rastløs omkring, fløi op 
paa staaltraadgjærdet o. s. v.). Men de forstod ikke at det var 
luken det gjaldt at passere: (uten det rene tilfælde spilte: med). 
Her kan saaledes hønsenes retningssans ved instinkt ikke karak¬ 
teriseres som god. I en anden hønsegaard, som var slik at 
vaglerne med de sovende høns paa let kunde sees utenfra, fandt 
de fremmede høns let i hus. 3. Claparéde 2 ) fortæller: „Naar 
høns først har lært at gaa gjennem kasserne B og C for at bevæge 
sig fra A til D, vil de siden nødig gaa direkte fra A til D, selv 
om forbindelsesdøren derimellom stod oppe, men vedbli at pas¬ 
sere B og C.. 
Jeg har selv f or etat et lignende eksperiment, men fandt det 
mere hensigtsmæssig at benytte nogen for anledningen avstængte 
rum i hønsehuset, da det jo er vigtig at gi hønsene saa natur¬ 
lige og behagelige vilkaar som mulig at vælge mellem, samtidig 
T ) Hvor utpræget efterligningsdriften er hos mange dyr, fremstilles 
f. eks. i K. G-roos: Die Spiele der Tiere, (Jena 1896), s. 12, 65, 73, 148 f. 
2 ) Ed. Claparéde: Die Metkoden der tierpsychologischen Beobach- 
tungen und Yersuche (Bericbt iiber d. III Kongress fur experimentelle 
Psychologie, Leipzig 1909, s. 53). 
