258 
linjer, da dalen© har en tætter© bebyggelse end det tilstøtende 
høiere land og desuten pleier at ha mer© løst materiale, hvor 
jordskj ælvene, som bekjendt, føles sterkere end paa fjeldgrund. 
Vi har muligens; i vort land nogen postglaciale spalter, 
R © u ,si c h har saaledes, f. eks. beskrevet en fra Grytef jeldet 
i nærheten av Fosli paa Hardangervidden; men vi kj ender ikke 
til de jordskjælv som efter al sandsynlighet har ledsaget deres 
dannelse; de ligger vistnok fornt for historisk tid, og vi har 
heller ikk© beretninger om at der i nyere tid er foregaat be- 
vægelser langs disse spalter. 
Vi har allerede' tidligere set hvorledes jordskj ælvene for¬ 
delt© sig paa forskjellig© strøk av landet. Oversiigtskartet,. 
fig. 9, viser hvorledes de flest© skjælv i den del av landet der 
ligger syd for Åalesund, er knyttet til kyststrøket, og det samme 
gjælder Nordland, mens kyststrøkene i Trøndelagen, i Tromsø 
og Finmarken er yderist jordskjælvsfattige. Det er altsaa ikke 
hele den norske kyststrækning, men knn dele av den, som er 
rystet, og kartet viser ogsaa, at inden disse dele er der igjen 
sterkere rystede strøk 1 ), hvis længderetning i det stor© set enten 
ga ar nogenlunde paralel med ytre kystlinje eller med enkelte 
større fjord© (Hardangerfjorden og Kristianiafjorden). 
Ser vi nn paa forholdene i vort naboland Sverige, vil vi 
finde at jordskj ælvene ogsaa der er fordelt paa,. visse bestemt© 
soner, saaledeiér som flere svenske forskere har paavist. 
Kartet over Skandinaviens! seismicitet i aarene 1887-—1911 
er tegnet ved direkte sammenligning av kartene over de norske 
og de svenske jordskj ælv uten nogen forutgaaende beregning av 
administrative enheters seismiske forhold, idet jeg mener at man 
herved faar det be ds te resnltat. 
Baad© de norske og svenske jordskjælvskarter tyder efter- 
min mening paa, at hævning, eller muligens delvis sænkning av 
den skandinaviske landmasse er den sandsynlige aarsak til jord¬ 
skj ælvene. Yi kommer herved uvilkaarlig til at mindes bl. a. 
K e ilhan s tidligere nævnte opfatning og de resultater K j e 1- 
1 é n er kommen til i „Sveriges jordskalP . 
K j e 11 é n hævder paa. grundlag av sine sanimenstillinger 
„fanomenets upptrådande i en baltzon gen om landet, des likgil- 
tighet for ho gl and erna och sodra ostkusten, men forkarlek for 
T ) Markert ved tættere skraffering. 
