273 
truffet ungekuld i kj øtmeisens reder, er dett© ikke noget bevis 
for at det her dreier sig om helt normale forhold; tvertimot 
har . jeg grund til at tro at ialtfald mange av disise sene kuld 
har været omlagt. 
Imidlertid anfører professor Collett for de østlige landsdele 
to kuld som almindelig, saa forholdene der maaske er andre end 
paa den vestlige side av fjeldryggen, hvor jeg har hat anled¬ 
ning til at samle mine erfaringer angaaende denne sak. 
* 
I det foregaaende er i store træk git en fremstilling av kjøt¬ 
meisens liv under forplantningstiden. Naar denne er forbi, og 
ungerne er istand til at forsørge sig selv, forlater ofte parrene 
sine sommerstandpladser, idet de — i begyndelsen ledsaget av 
ungerne — stadig utvider sit jagtomraade. 
Efterhaanden løses imidlertid familiebaandet, og kj øtmei¬ 
sens liv indtrær fra nu av i en ny fase. 
Sammen med forskjellige andre stand- og strøkfugler, 
spetter, spetmeiser, træløpere og fuglekonger, foruten dens egne 
nærmeste slegtninger, gjennemstreifer den nemlig utover etter¬ 
sommeren, høsten og vinteren ofte store landstrækninger, oftest 
større skogpartier, haver og buskadser, men overflyver vistnok 
kun yderst sjelden de havstrøk som begrænser vort land mot 
vest og syd. 
Kjøtmeisen, som meiserne overhodet, synes i det hele ikke 
om at bevæge sig længere sammenh æ n gen de strækninger gjennem 
luften, og gjør dette i almindelighet kun høist ugjerne. 
Men denne ulyst til længere utflugter gjennem lufthavet 
er neppe alene begrundet i deres mindre vel utviklede flyve- 
evne; den har snarere sin grund i deres medfødte skræk for 
rovfuglene, som for næsten alle større fugler, til hvis nær¬ 
værelse de ikke har vænnet sig under et længere samvær. 
Flugten er forøvrig hos kj øtmeisen ikke .saa daarlig som 
ho® flere av dens nærmeste frænder. Som hos disse er flugt- 
linjen en række buer med mere eller mindre steilt fald og til¬ 
svarende stigning, idet vin gef ør ingen er meget ujevn, snart 
meget' rask, tilsynelatende anstrengt, snart neppe merkbar. 
Skal en længere strækning gjennemflyves;, sker det' oftest' i 
ikke ringe høide over marken. Men ellersi bevæger den sig 
ialmindelighet ganske lavt, hyppigst kun fra det ene træ til det 
andet eller fra et skogholdt eller en trægruppe til den næste. 
18 
