284 
mindre uimottagelige for smitsomme sygdommer, med andre ord 
den er blit hvad man kalder immun. 
Denne immunitet kan vi ogsaa er h verve uten selv at gjen- 
nemgaa ,sygdommen. 
Hvis man nemlig sprøiter ind i blodet paa et eller andet 
dyr, f. eks. en hest, smaa mængder av bakterier eller bak- 
teriegift (toxin) som ikke er større end at dyret taaler det, saa 
danner dette ogsaa motgifter. Øker man dosen litt efter litt, 
kan dyret tilslut, uten at bli sykt, taale meget store mængder 
bakteriegift som ellers vilde virke dræpende, d. v. s. det er blit 
uimottagelig for siygdommen. 
Tar man s e r u m (den klare blod væske) fra et saaledes im¬ 
munisert forsøksdyr og sprøiter ind i et andet individ, blir ogsaa 
dette uimottagelig for sygdommen. Yi kj ender alle dette for¬ 
hold fra behandlingen av difteri, hvor man netop benytter et 
saadant serum. 
Et saadant, serum kaldes immun s e r u m. 
Lar man bakterier vokse i bouillon f. eks., formerer de sig 
hurtig og danner snart for øiet synlige ansamlinger i form av 
smaa flekker eller striper — de saakaldte bakteriekul- 
turer —. Filtreres disse, saa gaar de opløste bestand dele av 
bakterierne over i filtratet, som er klart. 
Blander man nu et saadant bakteriekultu r-filtrat 
sammen med et im mun s erum, opstaar der i den oprindelig 
klare blanding en blakning og et bundfald. Dette er en virk¬ 
ning av prrecipitine r n e i immunserumet. 
Nu viser det sig at saadanne præcipitiner ogsaa dannes 
naar man eksperimenterer med andre tilsynelatende uskadelige 
stoffer. Sprøiter man f. eks. ind almindelig hesteblo d i en 
kanin og blander serum av en saadan kanins blod med serum 
av h e s t e b 1 o d, saa opstaar der en lignende blakning og bund¬ 
fald som ovennævnt, mens serum fra en kanin som ikke er tilsat 
hesteblod viser ikke denne egenskap. 
Det samme fænomen gjentar sig om man sprøiter ind 
kom eik i blodet paa en kanin. Kaninens blodserum viser da 
ogsaa præcipitinreaktiion naar det blandes sammen med en klar 
opløsning av komelkens eggehvitestoffer. 
Men ikke alene 1 bakterier, blod eller melk fremkalder dan¬ 
nelsen av præcipitiner naar de indforlives i en organisme paa 
anden maate end gjennem fordøielsen. 
