285 
H v i 1 k ø t s o m h e 1 s t eg g eh vi t h o 1 d i g bes t ancl- 
d e 1 av e t individ gir den samme r e aktion naar det bringes ind 
i blodet, paa et andet individ av en anden art, og altid ind- 
trær blakning og bundfald naar man blander sammen et saa- 
ledes fremstillet immunserum med en eggehviteholdig prøve- 
væske som skriver sig fra é n o g samme a r t. 
Serum av kaninblod siom er indsprøitet æselmelk, gir saa- 
ledeis reaktion med æselmelkens eggehvitestoffer, men ikke med 
k o- eller g j ete melkens. 
Præcipitindannetsen er derfor specifik og karakteristisk for 
hver art, hvorved man kan skjelne de forskjellige arter (resp. 
eggekvitestoff er), baade i dyre- og planteriket) fra hinanden. Men 
ogsaa slegtskapet medlem nærbeslegtede arter kan man paavise. 
Præcipitinreaktionen er nemlig ikke absolut specifik, 
men dens rækkevidde er tildels avhængig av immunserumets 
styrke. 
Er det meget sterkt, hvad man kan opnaa ved en længere 
behandling av forsøksdyret, gir det ogsaa reaktion i blod av 
arter som er nærbeslegtet. Saaledes: kan et sterkt immun¬ 
serum, s:om er fremstillet ved indsprøitning av hundeblod, gi 
reaktion ikke alene med serum av hundeblod, men ogsaa med 
serum av ulv- og ræveblod, hvilket viser at disse dyresorter sta ar 
i nært slegtskapsforhold til hinanden. 
Er immunserum et svakt (fortyndet), kommer ikke reaktio- 
ne n frem. 
Dotte forhold kan forklares derved at' nye arter opstaar 
ved at den kemiske struktur av organismens eggehvitestoffer for¬ 
andres litt efter litt, og at arternes slegtskap til hinanden staar 
i forhold dertil. 
Ved ovennævnte metoder kan man saaledes ikke alene 
skjelne de forskjellige arter, men ogsaa paavise den genetiske 
sammenhæng xnellem dem. Dette blir av særlig interesse naar 
det anvendes til at bestemme menneskets stilling i naturen. I 
det følgende skal vi gi en oversigt over en del av de eksperi¬ 
menter som er gjort med dette for øie. 
Det er særlig den engelske forsker Nuttal og de tyske Uhlen- 
huth og Friedenthal som har foretat saadanne undersøkelser. 
Hovedinteressen ved disse koncentrerer sig selvfølgelig omkring 
spørsmaalet om menneskets slegtskap med de nærmeststaaende 
dyr : aperne. 
