286 
Baade mennesket og apen hører efter den almindelige syste- 
matik til én og samme dyregruppe, de saakaldte primater. 
Den høieiststaaende avdeling av disse dannes av de sin al næ sede 
øst aper (katarhini) ; den laveststaaende av de brednæsede 
v ei s; taper (platyrhini). 
Øs tape me igjen inddeles 1 i menneskeaperne (antr op omorpha) 
og hun de ap erne (cynopitheca). Av 1686 forsøk med blod av 
primater fik Nuttal følgende resultater : 
825 prøver med menne a keantiserum, d. v. ,s, serum 
av blod (her kaninblod) som er indsprøitet menneskeblod, gav 
a 11 i d reaktion med 34 (4 raser) menneskeblodsorter, likesaa 
med 8 antropomorphe aper. I 92 °/ 0 .fik han positiv reaktion 
med 36 hundeaper; i 78 °/ 0 med 13 cebider (platyrhini) og i 
50 1 °/ 0 med 4 li ap ali der. Med 2 halvaper opnaaddes 1 ingen reak¬ 
tion. Men Nuttal nøidde sig ikke bare med at fastslaa hvor 
ofte præcipitinreaktioner indtraadte med en dyreart eller klasse, 
og hvor ofte ikke; han maalte ogsaa mængden av utfældningen 
og bundfaldet ved hjælp av smaa graderte kapillarrør. 
Satte han saaledest 0.10' cm. 3 menneskeantiserum til 5 cm. 3- 
av en fortyndet blodopløsning, var præcipitatet 
med menneskeblod ... ... . 0.31 cm. 3 
„ gorilla ... . ... . 0121 „ 
„ orangutang.... ... 0.13 „ 
„ hundeaper ... ..0.09 „ 
Ved eksperimenter med schimpanse antiserum fik 
Nuttal altid reaktion med menneskeblod og med blod av men¬ 
neske aper, men kun i 15—65 °/ 0 med forskjellige arter av 
hundeaper. 
Ved forsøk med orangantiserum likeledes i 86 °/ 0 
med menneskeblodsorter, i 87 °/ 0 med menneskeaper, i 84 °/ (> 
med hundeaper, i 42 °/ 0 med cebider. Med halvaper fik han 
ingen reaktion. Dtet vil imidlertid føre for langt at gaa nær¬ 
mere ind paa alle de talrike forsøk som Nuttal har gjort med 
sit vældige materiale; han har i det hele tat f or et at over 16,000 
reaktioner. Vi skal her bare nævne at andre forskere har kom¬ 
met- til lignende resultater. 
Av særlig interesse er de kontrolforsøk som Uhlenhuth o. a. 
har gjort med den saakaldte „Komplementablenkungsmetode a . 
Denne bestaar i en komplisert præcipitinmetode, som grunder 
sig paa at præcipitinre aktionen hemmer den hæmolytiske (d. v. s. 
blodlegemeopløisende) egenskap i et blod. 
