309 
Det første man hittil kj ender om oberstløitnant Peter Mon- 
tagne Lillienschioldsi drift av marmorbruddet paa Hop, er en 
klage i 1722 fra frk. von Wida over Lillienschiolds foranstaltede 
marmorbrud paa den av hende beboede gaard Hop. I den 
anledning tilholdes Lillienschiold ved kgl. res. av 5 / 10 1722 
bl. a., at naar L. vil lade bryte marmor paa anden mands grund, 
saa bør han „noget billigt til den som grunden eier derfor at 
betale", som av .stift amt manden i Bergen, den nærmest boende 
amtmand og laugmanden blir bestemt, dog med grundeierens 
gode vilje 1 ). 
Lillienschiold fik ogsaa en konkurrent i stadsfysikus i Ber¬ 
gen, dr. Jacob Woldenberg, som eiede Store T' v e d t 
og Fantoft gaarde. Woldenberg ansøkte kongen under 2 / 12 
1721 om at han, da han for nogen aar siden paa disse tvende 
gaarde „havde fund en en skiøn hvid marmor, og ved senere 
eftersøgning i en langt større kvantitet sammesteds befunden, 
maatte forundes at uddrive marmor paa disse sine eiendomme, 
hvilket ikke kan være hr. oberstløitnant Lillienschiolds privi¬ 
legium til præjudice, da hans (Woldenbergs) marmor er udi 
Nordhordlehns fogderi en halv mil fra Bergen, mens Lillien¬ 
schiolds derimod findes udi Mosterhavn, som er 8 mil fra hin- 
anden" 2 ). 
Det er efter ovenanførte ikke usandsynlig at Lillienschiold 
har benyttet sig av Woldenbergs opdagelse til at opta sin privi- 
legerede marmor drift ogsaa paa Hop. Det fund siom Wolden¬ 
berg omtaler paa sin eiendom, er sikkert det brud der senere 
kaldes Kors dalen. Dette ligger like opfor landeveien ved 
Paradis, i dalstrøket mellem dette og Store Tvedt. Lillien¬ 
schiold har derfor sikkert motsat sig at Woldenberg fik opta 
dette brud. I den føromtalte kgl. res. av 5 / 10 1722 heter det at 
oberstløitnantem skal erklære hvor hans distrikt skal begynde, 
og hvor det skal ende, enten 3 mil til hver kant fra verket eller 
12 mil i én retning 
2 ) Velvillig meddelt mig av hr. overlærer P. R. Solli ed. I Ma- 
gazin for Danmarks og Norges topographiske Beskrivelse utg. av Thaa- 
rup, Iste B. s. 47 f. f. heter det i den av Jesper Heiberg indgivne 
beretning om marmorverkerne i Bergens stift, at Hopeholmens marmor¬ 
brud først blev optat i 1738. Dette er altsaa urigtig. 
2 ) Velvillig meddelt av hr. overlærer P. R. Sollied. 
