316 
med flade fald (paa ca. 25°), er lidet mægtige, nemlig kun paa 
omkring eller henimod et par m., og fordi det skal være umu- 
ligt at faa tilstrækkeligt store blokke, nden sprækker.“ Hans 
H. Reusch omtaler i „Silurfossiler og pressede Konglo¬ 
merater i Bergensskifrene“, Kr.a 1882, s. 89, marmoren ved 
Hop. Om denne anfører han at den optrær i en række lang¬ 
strakte linser eller leier, der ligger saa temmelig i et og samme 
niveau. 
(Til ovenstaaende historiske beretning er benyttet følgende trykte 
og utrykte kilder: Thaarups Magazin, B. I., Krafts Beskrivelse over 
Norge, B. 4, Sagen & Foss: Bergens Beskrivelse, Yibe: Søndre Ber- 
genbus amt, Personalhistorisk Tidsskrift B. II og Yl (om Lillienscbiold)» 
J, H, L. Yogt: Norsk marmor, i Norges geologiske undersøkelse nr. 22 
(1897), Hans H. Beusch: Silurfossiler og pressede Konglomerater i Ber- 
gensskifrene. Kr.a. 1882, overlærer P. R. Sollied’s optegnelser fra Bergens 
stiftsarkiv, stiftets arkiv ang. marmor, egne arkivundersøkelser, Krobnske 
familiearkiv, Berg. mus. manuskr. saml. nr. 438—448). 
Mindre meddelelser. 
Jordbundsis. Den 17de april forsvarte cand. real. Gun¬ 
nar Holmsen sin doktoravhandling „Spitsbergens jordbundsis“, 
som vil bli indtat i Geografisk Selskaps aarbok for iaar. Jord¬ 
bundsis er en ofte temmelig ren is, som træffes kort under mar¬ 
kens overflate i høiarktiske egner. Ofte omtalt er den svære 
jordbundsis som forekommer paa de nordsibiriske øer. Den 
russiske forsker, baron v. Toll, antok at den maatte være lev¬ 
ninger efter istidens bræmasser. 
Holmsen foretok i 1912 en reise til Green-Harbour-dalen i 
syd for Isfjorden paa Spitsbergen for at studere den der fore¬ 
kommende jordbundsis. Om denne hadde hans frue Hanna 
Resvold git en foreløbig meddelelse i 1909. Holmsen kom til 
det resultat at jordbundsisen er under dannelse den dag idag, 
og at v. Tolls antagelse er urimelig. Hans omhyggelige under¬ 
søkelser gjør dette indlysende. Opponenterne, professor Helland 
og dr. Reusch, opholdt sig fornemlig ved enkeltheter der ved¬ 
kom avhandlingens form. Helland omtalte som et bidrag til 
forstaaelse av hvorledes is kan dannes i jorden, at forlatte gru- 
ber paa Kongsberg var i den grad blit tilstoppet av is, som 
holdt sig der vinter og sommer, at naar gruberne blev gjen- 
optat, maatte man arbeide sig gjennem isen som om det var 
fjeld. H. R, 
