322 
Be talrike undersøkelser over kryafcajlern.es geometriske 
form har medført konstruktionen av en egen type maaløinstru- 
menter, de saakaldte goniometre, instrumenter som har til op- 
gave at maale vinkleme mel lem krystallernøsi grænseflater. Bisse 
maaleinstrumenter har oprindelig været temmelig primitive', idet 
maalingerne kun blev foretat med en grads eller en halv grads 
nøiagtighet; nu maalesi krystalvinklerne gj ennemgaaemde med 
en vinkelminuts sikkerhet, og med de mest moderne instru¬ 
menter kan undersøkelsen av selv meget komplicerte krystaller 
gjennomføres 1 i løpet av ganske kort tid. 
Krystallografien har siaaledesi fra først av været en hjælpe- 
videnskap for mineralogien; naar et minerals krystalform 
engang var nøiagtig maalt og beskrevet, kunde krystallernes 
begrænsning siden benyttes til bestemmelse av vedkommende 
min eralspec ies. 
Biet vilde føre for langt at gjennomføre i denne forbindelse 
hvordan krystallografien har utviklet sig som selvstændig viden- 
skap, hvordan læren om krystall erne meget sinart ikke bare 
indskrænket sig til studiet av krystallernes ydre form, men ogsaa 
tok som opga-ve at undersøke alle de fysiske forhold siom ad- 
skiller krystaller fra ikke-krystalliserte legemer. 
Ber er dog en særskilt gren av krystalfysikken som her 
bør fremhæves: det er krystaloptikken, læren om lysets gjennem- 
gang gjennem krystalliserte legemer. Krystallernes optik er 
en videnskapsgren hvisi resultater i hovedtrækkene foreligger av¬ 
sluttet, og for de vigtigste mineraler er de optiske konstanter 
nu bestemt med stor nøiagtighet. 
Bet som gjør optiske undersøkelser særlig betydningsfulde 
for mineralogien, er den omistændighet at bestemmelse av op¬ 
tiske konstanter er et ypperlig hjælpemiddel for mineral- 
diagnosen. 
Saasnart vi ha-r bestemt kvantitativt maalbare optiske egen¬ 
skaper, saasom brytningskvotienterne, akseorienteringer osv., er 
det en let sak at finde av dei foreliggende optiske tabeller hvilket 
mineral vi har for 1 osi 
Be optiske metoder til mineralbestemmelse har et ganske 
væsentlig forlrin fremfor alle andre derved at de ogsaa kan 
anvendes i saadanne tilfælder hvor mineralet kun foreligger 
i mikroskopisk smaa individer. 
