324 
■aldrig mere end 93 eller 94 pct. av mineralets vegt. Herved blev 
man opmerksom paa. et nyt, dengang ukjendt grundstof, som 
utgjorde omtrent sieiks pro cent. av det nye mineral, og som fik 
navn av germanium. Ikke faa grundstoffer blev opdaget ved 
spektra! analytiske under søke Ise r av mineraler 1 ; jeg behøver her 
bare at nævne indium og gallium. 
Den nøiagtighet som krævesi av mineralanalytiske arbeider, 
stiger stadig. For det første indføres der ofte forbedringer ved 
de mineralytiske arbeidsmetoder, fremfor alt i den retning at 
ogsaa 'te beistanddele hvis mængde er underordnet, og som tid¬ 
ligere ofte blev overset, blir bestemt ved analysen. En følge 
herav er at talrike grundstoffer som før har været, anset for 
meget sjeldne; saasom vanadium, skandium, zirkonium og andre, 
har vist sig at være overordentlig utbredt, om end kun i ganske 
smaa mængder., som mineralbest anddele. 
Et andet moment er at. der stilles stadig strengere krav 
til beskaffenheten av det mineral material e som blir analysert. 
Tidligere, kunde man nøie sig med efter utseendet at plukke 
ut tilstrækkelig rent materiale, til analyse; nu anvender man 
automatiske metoder for at befri det- mineral som skal ana¬ 
lyseres for alle tilblandede forurensninger. Blandt de moderne 
metoder at skaffe, rent. analysemateriale paa, bør særlig frem- 
hæves adskillelsen efter egenvegten ved suspension i tunge 
væsker. 
Hvilken betydning man tillægger det kemiske kj endskap 
til de enkelte, mineraler, sees. allerede derav at hele den mine¬ 
ralogiske. s ys tem at ik er basert, paa mineralernes: kemiske sam- 
mensætnin g. 
De to vigtigste arbeidsomraader indenfor den deskriptive 
mineralogi er saaledes undersøkelser over krystallerne og over 
mineralernes sammensætning. 
Sammenholder man resultaterne av begge slags undersøkel¬ 
ser, saa viser det sig at mineralernes kemiske siammensætning 
og deres krystalform er forbundet, ved vigtige relationer. 
Allerede i 1819 fandt Eilhard Mitscherlich at substanser 
med analog kemisk sammensætning kan vise en nær overens¬ 
stemmelse ogsaa. i krystalform, et. fænomen som han kaldte 
for isiomorfi. For at ta vore eksempler 1 fra mineralernes om- 
raade kan vi nævne den nære krystallografiske overensstemmelse 
