381 
som poteter der er blit liggende igjen i kjelderen. Denne dan¬ 
nelse av knoller uten forutgaaende dannelse a.v overjordiske 
skud er ogsaa iagttat i Tyskland, bl, a.l i 1911, som ogsaa der 
var et meget tørt aar. 
Sjeldnere angis o v e r j o r d i s k e potetknoller at 
være. Jeg bar fundet dem av og til, flest i 1912. Hos flere 
sorter fandtes da smaa, knoller ansat i bladhj ørnene opefter 
Fig. 1. Sættepoteter (mørke, store) som har sat av nye knoller (lyse, 
smaa) nten at danne overjordisk stængel. Fot. 4de juli 1911. 
stængeien, fra en til fire'—fem pr. stængel (fig. 2). Disse knoller 
var som regel avlange, ogsaa hos: sorter hvis normale knoller 
har andre former, og hadde som oftest etpar smaa blader i 
spidsen. De fleste knoller var ganske smaa, kun etpar cm. 
lange’ men enkelte gik op til ca. 5' cm. Denne eiendommelige 
knoldanneise skal skyldes at plantens overjordiske deler over- 
fyldes med stivelse; naar der i blader og stængel dannes: mere 
stivelse: end der efterhvert kan transporteres: ned i de alminde- 
lige knoller, ophopes den i stængeien, hvad der fører til at der 
vokser ut knoller i bladhj ørnene, til dels ganske høit over jorden. 
