— 39 — 
Redan de forstå minuterna forde oss rakt in i storfiske- 
livets famn. Kajen var belamrad med hundratals och åter 
Iiundratals man, packade tått som framfor den mest populåre 
folkmotestalares tribun. Då ångaren, i strålande fullmåne 
och medan norrskenet flåktade på himlen, passerade inloppets 
blinkande småfyrar, slot sig en med varje minut tåtnande 
svans av pustande motorbåtar i dess kolv atten. Når vi an- 
gjort kajen blev det ett liv, en trångsel, ett ropande och 
levande från kaj och båtar, till vilket jag ingenstådes sett 
motsvarighet utom i tropikernas hamnar. Vadan detta? Jo, 
vi hade 2 800 lådor lodde ombord! Lodden år en liten fisk, 
som anvåndes som agn vid torskfisket; den fångas på finn- 
inarkskusten och nu kom den forstå laddningen till den vån- 
tande fiskarskaran, storfisket kunde borja. Det hade drojt 
långe dårmed i år och nu gållde det att hugga i med fart, 
dårav nattlivet. I rivande hast, under skrik och rop och 
med gott gemyt arbetades natten lång och då dagen grydde 
var kajen tom på både lådor och mån. Båggedera voro 
spridda milsvitt over „fiskeværen“, som fisklågena håruppe 
kallas. Låt oss folja med bort till dem, sedan vi ett ogon- 
blick stannat i Lofotens huvudstad. 
Denna, Svolvær, år en liten stad på 2 000 invånare 
belågen nåra Yåstfjordens botten på insidan av den nordliga- 
ste och storsta av de egeniliga Lofotenoarna. Men håruppe 
år den storstaden, det stora centret. Blott hår stannar „hur- 
tigruten“ i Lofoten under sin brådskande fård ned till de 
stora kulturcentrerna i soder eller upp till odekusterna i 
norden. Hår samlas fiskeflottan for proviantering, hår be- 
ståmmas priserna på fisken, hår ligga oljefabriker, tunn- 
fabriker, lådfabriker m. fl., hår och i det nårbelågna Kabel- 
vaag år centrum for statens fiskeriadministration i Lofoten. 
Februaris fruktansvårda våderlek med oerhorda stormar, 
med dimmor och snofall var åntligen till ånda och en strå¬ 
lande sol lyste de forstå marsdagarna over ett landskap, 
som har få sina likar i vårlden. Då jag en frisk vinter- 
morgon från dåcket av „Opsynsvæsenets 44 motorfartyg blic- 
kade ut over detta landskap stod det i sin mest underbara 
skonhet. Tvårbrant ur havet reser sig en taggig fjållruin 
med tinnar och ryggar och tvårbranta dalar. Yåldiga sno- 
