% 
— 117 — 
fødte Unger, som straks søgte Pattevorterne, medens »Herma- 
froditen«, som normale Hunner gør det, begyndte at slikke og 
glatte Ungeme, men da til Slut dens Søster (en Hunkastrat) 
sattes ned til den, skiftede den fuldstændig Karakter og op- 
traadte straks som Han, der viste Brunst og forfulgte Hunnen, 
besprang den og foretog de typiske Parringsbevægelser. Dyret 
havde saaledes i Løbet af % Time vist baade hånlig og hunlig 
Psyke. Ca. 3 Maaneder efter den foretagne Implantation fjer¬ 
nedes Implantaterne for derved at faa Bevis for, at det var 
disse, der har givet Anledning til »Hermafroditismen«, og 
Resultatet blev, at Mælkesekretionen ophørte, Mælkekirtelen 
svandt ind, og Penis og de tidligere stærkt udviklede Sædblæ- 
rer formindskedes. Dyrets Seksualkarakter viste sig efter 
»Tvekønskastrationen« nærmest ved den medfødte, nemlig 
hånlig, men meget aftagende. 
Som tidligere omtalt er der jo ved de refererede Forsøg 
ført Bevis for, at Pubertetskirtelen virker kønsspecifikt De 
forskjellige Tilfælde af Pseudohermafroditisme hos Dyr og 
Mennesker, hvor vi finder det ene Køns Kirtler, men saavel 
homologe som heterologe Kønskarakterer, kan altsaa ikke 
skyldes identisk virkende Funktioner*, 
Hvis Pubertetskirtelens fremmende Virkning ikke var 
strengt specifik, maatte der efter den meget tidlige Differentie- 
ring af Kønskirtelanlægget finde en Udvikling Sted baade i 
hånlig og hunlig Retning, og der vilde saaledes udelukkende 
qpstaa hermafroditiske Individer; men dette viser jo Kends- 
gemingerne ikke sker, saaledes at det altsaa ved Hermafro- 
ditismen maa dreje sig om det Forhold, at Kønskirtelanlæg- 
gets Differentiering ikke er fuldstændig, at der altsaa i den 
tilsyneladende som Testikel eller Ovarium differentierede 
Kønskirtel findes isprængt hunlige eller hånlige Pubertetscel- 
ler, som under visse Forhold kommer til at gøre deres Indfly- 
delse gældende. 
Forholdet skulde altsaa være dette, at Kønskirtleme hos 
de paagældende Individer kun er eenkønnede med Hensyn til 
deres Kønscelledel, men tvekønnede med Hensyn til Puber¬ 
tetskirtelen. 
Denne af Steinach fremsatte Teori synes jo baade 
