— 145 — 
serte frøplanter har støvkorn, som fører sin hånlige kjerne 
ned til hunkjernen ved hjælp av et rør, en pollenslange, 
som vokser ned gjennem griffelen. — Cycadeerne og en 
anden beslegtet gruppe av de nøkenfrøede, Ginkgofamilien, 
er de høiest organiserte plantefamilier, som har bevægelige 
spermatozoider. Opdagelsen av disse forhold skyldes to 
japanske forskere, I k e n o og H i r a s e, og er en av den 
unge japanske videnskaps smukkeste erobringer. 
Befrugtningen sker først adskillig tid efter bestøvningen, 
hvad der er velkjendt hos andre nøkenfrøede ogsaa. 
Vore dagers cycadeer lever i tropiske og subtropiske 
regioner, baade i den gamle og den nye verden. Slegten 
Cycas findes i hele det sydlige Asien, Australien og paa 
Madagaskar, hvis flora viser saa mange overensstemmelser 
med Australiens. Slegterne Dioon og Ceratozamia findes 
bare i Syd-Mexiko, Microcycas paa Kuba og Zamia i 
Amerika fra Florida til Peru. I Afrika er der der to ende¬ 
miske slegter, Encephalartos ogStangeria, i Australien 
er der foruten Cycas to slegter, Macrozamia og Bowenia. 
Ingen av dem optrær i stpre skoger, det er en sjel¬ 
denhet at tinde saa meget som 100 trær i en klynge. 
Man har med megen ret kaldt vore recente cycadeer 
for en anakronisme. Selv om man trækker artsbegrepet for 
de andre planter aldrig saa vidt, er bare 1 av 1000 ini- 
levende plantearter en cycade, Men i jordens middeltid, i 
mesozoicum, var forholdet et helt andet: Av de kjendté 
fossiler fra den tid er 1 av 3 en cycade. 
De mesozoiske cycadeer har aabenbart været sumpplan¬ 
ter og sumpplanter har lettere for at opbevares fossilt end 
planter fra det tørre land. Det kan derfor nok hænde at 
forholdet 1—3 er for gunstig for cycadeerne, men det viser 
tilstrækkelig retningen. 
De mesozoiske cycadeer har hat en ganske anden ut¬ 
bredelse end de recente. De var meget utbredt i Europa, 
særlig i England, Frankrike og Italien, og særlig pragtfulde 
i Nordamerika, forøvrig næsten overalt, hvor vi finder lag 
fra den tid. Den mesozoiske flora var merkelig ensartet 
jorden over, der synes ikke at ha været den store forskjel 
mellem tropiske og arktiske egne som i nutiden. 
10 
