162 — 
Sandheten er vel, at spørsmaalet i det hele er vanskelig 
at besvare, og at den enkeltes dom ofte ikke er resultatet av 
helt nøkterne objektive overveielser og vurderinger av san¬ 
gens musikalske detaljer eller den samlede kompositions 
helhetsvirkning, men vistnok oftere er et uttryk for personlige 
følelser, for den enkeltes smak, eller endog for stemninger, 
som kun delvis har forbindelse med den paagjældende san- 
gers musikalske præstationer. For fuglevennen kommer nem¬ 
lig ofte helt andre momenter end de rent musikalske ganske 
uvilkaarlig til at gjøre sig gjældende, naar han skal fælde 
sin dom 6m en av sine yndlinger. 
Hvad nu specielt munken angaar, saa synes dog de fleste 
at være enig om, at dens sang maa sættes meget høit som 
musikalsk præstation, og det er sikkert nok, at dens tone- 
indhold er baade rikt og vekslende. 
Men likesaa utvilsomt er det ogsaa, at der kan være en 
meget betydelig forskjel mellem de forskjellige sangeres 
præstationer, og at denne forskjel kommer til uttryk saavel 
i tonernes renhet og fylde som i kompositionens karakter og 
i utførelsen. 
Det gjælder nemlig i fugleverdenen som blandt menne¬ 
skene, at ikke alle er kunstnere. 
Lytter man opmerksomt til fuglesangen i vore skoger, vil 
man meget snart gjøre den erfaring, at der ikke blot findes 
mestere, som rager langt op over det almindelige gros blandt 
sine artsfæller, men tillike rene stympere, som aldrig kan 
frembringe en eneste ren og feilfri sangstrofe. 
For munkens, saavelsom for flere andre sangfuglers ved¬ 
kommende, har man ment at kunne konstatere, at de særlig 
gode sangere fortrinsvis er at finde i bestemte egne eller 
lands dele. 
Den ældre Brehm, som ikke blot var en fremragende 
ornito-biologisk forsker, men tillike en passioneret fugle- 
liebhaber og opdrætter, sier saaledes, at han altid fik de 
bedste munkehanner fra Thuringens granskoger, og uttaler, 
at disse fugler som sangere stod betydelig høiere end de i de 
tyske lavland almindelig forekommende fugler, og heri synes 
han at ha faat medhold av flere av sine venner, der likesom 
han selv stadig holdt munkehanner som burfugler. 
