— 197 — 
Maalingen med gastermometret kan utføres paa 2 maa- 
ter, enten ved konstant volum, eller ved konstant tryk. Den 
første metode er den almindeligst anvendte, og den gir ogsaa 
de bedste resultater. Avvigelsen fra den térmodynamiske 
skala er for vandstof ikke mere end 0.05° ved 1000°, naar tryk¬ 
ket ved 0° er 100 cm. kviksølv. Normaltermometret ved det 
internationale bureau i Sévres er et vandstoftermometer med 
beholder av platiniridium og et tryk ved 0° av 1 m. kvik¬ 
sølv. Ved meget hoie temperaturer vilde imidlertid trykket 
ved et saadant termometer bli saa stort at beholderen neppe 
kunde taale det. Hertil kommer, at beholderen ved saa hoie 
temperaturer er gjennemtrængelig for vandstof. Av disse 
grunde bruker man i praksis i regelen kvælstof med et begyn- 
delsestryk av 150—300 mm. 
Gastermometret er ikke skikket som arbeidstermometer. 
Dets funktion er at være normaltermometer. Der har dog 
været gjort et forsøk paa at konstruere et i praksis brukbart 
luftpyrometer. Konstruktionen skyldes professor W i b o r g h, 
Stockholm. Han maaler paa følgende maate: Beholderen, som 
■er av porcellæn, anbringes i det ildsted, hvis temperatur skal 
maales. Naar luften har faat den rette temperatur, indstilles 
paa konstantvolum, og trykket avlæses. Derpaa indføres i 
beholderen en ny, avmaalt portion luft. Og naar denne ogsaa 
er blit varm, maales trykket paany. Man kan anbringe flere 
beholdere paa forskjellige steder og vandre med det ene 
manometer fra beholder til beholder. 
Vi skal saa vende os til de egentlige pyrometre. De for¬ 
skjellige konstruktioner kan indordnes under følgende 
grupper: 
1. Utvidelsespyrometre. 
2. Kalorimetriske pyrometre. 
3. Smeltepunkts pyrometre. 
4. Termoelektriske pyrometre. 
5. Motstandspyrometre. 
6. Straalingspyrometre. 
7. Enkelte andre specielle pyrometre. 
