— 231 — 
optræder som en avsætning av rullestensgrus avsat i en tid¬ 
ligere bræelv. 
Den øvre avdelings tilsyneladende svævende lagrække til¬ 
hører imidlertid en utpræget gruskegle, fra hvis utgangspunkt 
inde i dalsænkningen tilvenstre for den lille husmandsstue 
lagene breder sig med svakt fald vifteformet utover den om¬ 
kring halvandet hundrede meter brede, eller vel det, grus- 
avsætning, hvis tilstedeværelse tyder paa en ganske ander- 
ledes betydelig vandmængde end den, som den ubetydelige 
bæk nu byr paa. Den helt konsekvente slutning herav maa 
følgelig være den, at forut for den nuværende forholdsvis tørre 
B B~ - fm 
TV£/tPKOFIL 
AFSTAND AC-ca. f Om 
Fig. 8. Tverprofll av bækkedalen ved den store Gillebutuf. 
tidsperiode maa være gaat en langt fugtigere med betydelig 
større vandføring i fjelbækken end den her nævnte. 
De tuf blokker som vi f inder i den her nævnte grusavsæt- 
ning maa derfor under en saadan fugtigere periode sammen 
med det øvrige grus og de øvrige stener være ført ned og ut¬ 
over fra dalsænkningen i billedets bakgrund. Og saa viste sig 
ogsaa at ha været tilfældet. Ti ved ettersøkning i dalsiden 
oppe i nævnte sænkning fandtes i en høide av femti meter 
omtrent over billedets forgrundslinje, der praktisk talt repræ- 
senterer chausséens høide ved Thingvold, eller med andre 
ord i en høide av ca. 240 meter over havet, en temmelig 
mægtig og utstrakt kalktufdannelse. For at gi en forestilling 
om dennes forekomstmaate paa dette sted henvises til det 
vedføiede tverprofil av den lille bækkedal paa dette sted i 
Gillebus utmark. 
Man kan her tænke sig at der ved slutningen av den for¬ 
holdsvis tørre og som jeg har benævnt Littorin a-n ive- 
a u e t s eller strandsneglens tidsavsnit var nedskaa- 
