grov tusener og atter tusener for ikke at si millioner av 
datids sjødyr hvoriblandt det karakteristiske ishavsskjæl 
(Portlandia arctica Gray). 
Derpaa finder man en forvitret jordoverflate som tegn 
paa at man nu staar like overfor merkerne efter en forholds¬ 
vis lang og fremtrædende kontinental tid, hvilket ikke ifølge 
den hele stratigrafiske sammenhæng kan være nogen anden 
Fig. 9. Konkretionsagglomerat i gulgraa tyndskiktet tuf. 
end Littorin a-n iveauets tid. Dette passer jo forre¬ 
sten udmerket. 
Men saa er en fugtig tid i anmarsj — tufavsætning begyn- 
der og denne rustfarves av det langs den forvitrede jordover¬ 
flate fremrislende jernoxydhydratførende vand, og resultatet 
er »jerntuf< med vakre og talrike blade av Hippophaés 
Men saa danner drypstentuf og mosetuf et brud i avsætningen. 
Man finder saaled.es f. eks. inden denne brudzone det merke¬ 
lige indleirede lag der er fremstillet i ovenstaaende figur, et 
agglomerat der undertiden endog viser noget breccie-agtig 
karakter, men idethele er temmelig porøs med talrike cylin- 
driske og ofte uregelmæssige konkretionsrør der endog ofte 
