— 276 — 
temperatur hvad der medfører volumøkning som — da utvi¬ 
delse nedad eller til siden er utelukket — gir sig utslag opad, i 
form av opf eldning. Der er dog en række forhold som taler 
mot denne teori; bl. a. skulde man jo vente at den jevne 
sænkning ved temperaturhævningen og volumøkningen først 
og fremst skulde foraarsake en stans i sænkningen hvorved 
en videre volumforøkelse var utelukket. Videre kjender man 
vældige sænkninger av enkelte omraader, som f. eks. de i for¬ 
rige artikel nævnte strøk med devonske kontinentalavsætnin- 
ger hvor man maa anta en sænkning svarende til den ofte 
mange kilometer tykke sandstenslagrække, uten at disse 
sænkninger har avstedkommet nogen senere foldning. 
Idet det viser sig vanskelig at bringe nedbugtningen i 
direkte aarsaksforhold til opfoldningen blir da den naturlige 
utvei at prøve at finde processer der tilfredsstillende kan for¬ 
klare begge fænoméner. Som slike processer har forskjellige 
geologer i nyeté tid tænkt sig m a g m a t i s k e s t r ø m n i n- 
g e r i dypet. I det øieblik man har en voldsom tempera- 
turforskjel rhelléih jordoverflaten og jordens indre, kan man 
anta at der ved de paa grund av avkjølingen utenfra fore- 
gaaende termiske og dermed sammenhængende fysikalske 
forandringer (i aggregattilstand o. s. v.) vil opstaa bevægelser 
under den kolde skobpe. Hansen og den engelske fysiker 
Fis her har tænkt sig slike indre strømninger som en mulig 
forklaring til de vertikale jordskorpebevægelser, de lang¬ 
somme hævninger og sænkninger av større omraader av jord¬ 
skorpen. Den tidligerere omtalte geolog Ampferer har (1906) 
opstillet teorien om at tangentiale bevægelser som 
fjeldkjedefoldningerne maa kunne forklares ved strømninger 
i dypet. De vertikale strømninger maa jo ha ført med sig 
magmatiske bevægelser ogsaa i horizontal retning og disse be- 
vægelser kan ved at medføre lokale volumforandringer tænkes 
at ha frembragt foldninger i den overliggende jordskorpe. 
Lokale skrumpninger av denne art og ikke en skrumpning 
paa grund av en almindelig volummindskning er det efter 
Ampferer som er skyld i jordskorpebevægelserne. Disse hori- 
zontalbeyægelser av vældige magmatiske masser kunde da 
tænkes specielt at foregaa i det ytre kuleskals tidligere om- 
. 
