— 278 — 
materiale av forskjellig tæthet støter ind til hinanden. Andrée 
gaar her ut fra likesom de tidligere nævnte amerikanske geo¬ 
loger at geosynklinalerne lovmæssig ligger paa grænsen mel- 
lem dyphav og kontinent og at de ogsaa før har 
ligget slik. Som ovenfor nævnt stemmer dette absolut ikke 
med forholdene i det i min forrige artikel behandlede om- 
raade, likesom man nu heller ikke kan støtte franskmanden 
Haugs anskuelse om at geosynklinalerne har været smale 
belter melle m to kontinent masse r. Man synes at 
komme sandheten nærmest ved at anta at geosynklinal-folde- 
zonerne paa den ene side har hat en forholdsvis stabil konti- 
nentmasse (der til forskjellige tider kan ha været mer eller 
mindre oversvømmet av et grundt hav), paa den anden et litet 
stabilt, vertikalt let bevægelig omraade, der til sine tider kan 
ha været oprakende land, til andre dyphav. 
Ved vertikale bevægelser av det ustabile omraade kan 
man tænke sig frembragt horizontale strømninger i dypet 
under det tilgrænsende kontinentalomraade og virkningen av 
disse strømninger vil være særlig sterk netop i grænsestrøket, 
d. v. s. geosynklinal-foldezonen. Tar man for sig det bri- 
tisk-norske, likesom det østamerikanske geosynklinalstrøks 
historie, saa synes det at fremgaa at det er under hæv- 
n i n g s-, ikke under sænkningsbevægelse av det ustabile, nu 
av hav dækkede omraade, at de nævnte strøks foldning er 
foregaat. 
Saa meget synes at være sikkert at skal understrømnings- 
teorien kunne anvendes maa det være i forbindelse med verti- 
kalbevægelser i de ovenfor nævnte bevægelige omraader, som 
igjen i det væsentlige falder sammen med nutidens dyphavs- 
omraader. Forholdet mellem disse store omraaders hævnings- 
og sænkningsbevægelser og de sterke tangentialbevægelser vi 
kalder fjeldkjedefoldninger er uten tvil av aller største inter¬ 
esse og en utredning av det er iethvertfald en nødvendig 
opgave. En opgave som imidlertid er av en overmaade kom- 
plicert natur da slutninger om de nævnte omraaders vertikal- 
bevægelser skal trækkes ut fra forholdene — de palæogeogra- 
fiske forhold — paa den forholdsvis lille del av jordoverflaten 
hvor der nu er fastland. En sænkning av en havbund vil jo 
gjøre sig merkbar ved at havet trækker sig tilbake fra konti- 
