— 283 - 
uagtet de snart omfatter flere, snart færre end 5 aar. De er 
avbildet i den øverste kurvelinje paa fig. 3, hvor man ser, hvor¬ 
ledes de 1-aarige værdier utvikler sig til 2- og 3-aarige. De 
synes at optræde parvis, og der falder gjerne to av dem paa 
hvert Ilte aar. Typen fremtrær tydeligst i kurvens første 
decennier, hvor fluktuationerne er like store, saa at de parvis 
kan lignes ved en latinsk M; men ofte er, for at bli i lignel¬ 
sen, den ene halvdel av bokstaven kortere og lavere end den 
anden, dog ikke saa meget ved den 2- som ved den 3- og 
4-aarige sum. Under begge omstændigheter vil imidlertid 
begge halvdeler ved fortsat beregning samles til 11-aarige fluk- 
tuationer. I motsætning til de 11-aarige er deres tilstede¬ 
værelse ikke bundet til bare de koldeste maaneder, men de 
lar sig likesaa tydelig paavise i den aarlige middeltemperatur 
og er altsaa saa at si mer gjennemgaaende end de 11-aarige. 
De danner forbilledet for en hel del biologiske kurver og har 
derfor krav paa særlig opmerksomhet. Det er dog ikke til- 
strækkelig at paavise deres meteorologiske eiendommelig- 
heter; — deres tilstedeværelse bør ogsaa begrundes rationelt 
og de bør likesom de 11-aarige temperaturperioder sees i for¬ 
bindelse med sine kosmiske aarsaker. 
Mens de 11-aarige solf lekker, som paavist, ligger til grund 
for dannelsen av 11-aarige temperaturperioder (eller for bio- 
meteorologiske bevægelser av lignende karakter), saa er det 
vanskeligere straks at si, hvad der ligger til grund for de 
5-aarige kortere temperaturfluktuationer. I den senere tid er 
jo undersøkelsen av solfænomenerne saa langt fremskredne, 
