— 285 — 
blir det væsentlige, I\tan faar altsaa herved det billede av de 
halve solflekperioder, som vises i nederste kurvelinje fig. 4. 
Sammenligner man da en saadan kurvé av halve solflek- 
perioder med de 5-aarige temperaturfluktuationer av de 3 kol- 
deste vintermaander i Kristiania, saa fremkommer det billede, 
som sees paa fig. 5; — ved sammenligning med de 5-aarige 
temp.flukt. av den hele aarlige middeltemperatur faaes bille¬ 
det fig. 6. 
Av denne sammenligning ser man, at antallet av perioder 
er ganske det samme for begge fænomener* solflekperioder og 
temperaturperioder, likesom der ogsaa i periodernesi form og 
høide er mange overensstemmelSer. Forholdet mellem dem 
er, hvis man tar minima som utgangspunkt for solflekkerne 
paa dette sted og i denne tid væsentlig likeløpende, kun i 
kurvens begyndelse og avslutning motsat. Hvis solkurven 
inverteres, blir det selvfølglig omvendt. Likheten mellem de 
to fænomeners karakter er uomtvistelig, og man kan derfor si, 
at det her i virkeligheten for første gang er lykkedes at finde 
det rationelle utgangspunkt for dannelsen av de kortere, saa- 
kaldte 5-aarige temperaturfluktuationer og for deres begræns- 
ning, antal og forløp. 
