- 309 — 
leder, A. E. Nordenskiold. Den foreliggende bok er av den 
slags, som man finder mange av i den engelske literatur, men 
som er sjeldne i Skandinavien, bøker som behandler paa en 
for alle dannede tilgjængelig maate et emne paa en gang 
baade grundig og selvstændig. Stilen er letlæst, meget god 
og behagelig, men har over sig en viss i svensk ikke usedvan¬ 
lig bedagelighet; hos os skriver man oftest med mere slurv; 
men kanske gjerne samtidig med mere liv. 
Alle har vi læst en hel del om polarfærder, om kulden, 
om indlandsisen og den drivende is; men et samlet utsyn om 
hvorledes naturen i sin helhet arter sig i jordens to polstrøk 
er endnu ikke blit git hos os saaledes som her. De som sier 
de ikke kan faa paa det rene hvad geografi er for noget, idet 
faget for dem opløser sig i enkeltheter, meteorologi, oceano- 
grafi o. s. v., vil staa sig paa at gjøre sig bekjendt med dette 
arbeide; de vil der kunne lære, hvorledes den rette geografs 
opgave er at faa frem et jordomraades egenart ved at la det 
ene videnskapsfelt belyse det andet. 
Forfatteren begynder med at behapdle polarverdenens 
klima og viser, hvorledes det, indenfor det fælles karakter- 
træk at være svært koldt, fremviser overraskende store for¬ 
skjelligheter; navnlig læser man med interesse skildringen av 
det antarktiske klima, som forfatteren kj ender personlig fra 
den tid, 1902—03, han var leder av en svensk sydpolsekspedi- 
tion. Dette antarktiske klima er i virkeligheten en ganske ny 
klimattype, som man først i de senere aar har faat forstaaelse 
av. Den svenske ekspedition overvintret paa et sted, som ikke 
laa længer fra polen end Trondhjem; vintertemperaturen 
var der gjennemsnitlig 20° og temperaturen i de 
to varmeste maaneder 1.5. Ved selve sydpolen vil middel¬ 
temperaturen i aarets varmeste maaiied, beregnet til havets 
overflate, efter Mohn være omtrent -f- 10 i0 . Disse utrolig lave 
temperaturer om sommeren, paa den aarstid altsaa, da det er 
mindst koldt og solen skinner nat som dag, er det som især 
utmerker hele den syvende verdensdel, Antarktis. I nord er 
det kun paa meget indskrænkede omraader (Nordøst-Grøn¬ 
land?) man kan vente at finde noget tilsvarende. I dette 
ekstreme kolde klima med de kolde sommere er der opstaat 
en egen bræform, der er som et motstykke til Grønlands ind- 
