— 310 — 
landsis, man kan kalde den »Lavlandsise»«. Det er umaa- 
delig vidt utbredte, ovenpaa flate ismasser, som har avleiret 
sig ved ophopning av sne og kanske ogsaa rim paa lavland og 
paa det grunde vand utenfor kysten. 
Sydpolsfareme har gjerne omtalt disse ismasser som is- 
barrieren. Nordenskjold anvender benævnelsen »schelfis« av 
det engelske shelf, en hylde, hvormed man har betegnet 
den brem av lavt land og grundhav, som omgir store dele av 
kontinenterne. Den største lavlandsis man kjender, den som 
Amundsen vandret over paa første del av sin Sydpolsfærd, 
har en utstrækning mindst som Sverige. Det er vel bekjendt, 
at der i istiden laa isdække over store lavland, saaledes 
over det indre av Kanada og over det nordlige Rusland. Det 
kan være et spørsmaal, om ikke disse gletschermasser til en 
viss grad var av lignende natur som den sydpolare lavlandsis. 
Forfatteren gaar dernæst over til at beskrive marken og 
landskapsformerne, vegetationen og dyrelivet. I dette avsnit 
færdes han paa den nordlige halvkugle, ti i syd er der jo saa 
godt som intet land, der raker frem av den evige is. Naar 
man undtar havets dyr, blandt hvilke pingvineme tiltrækker 
sig mest opmerksomhet, er der i Antarktis omtrent ikke dyre¬ 
liv, ja, det største landdyr er en vingeløs myg. Paa den anden 
side var det et av de vigtigste resultater av den Norden- 
skjoldske sydpols-ekspedition, at man opdaget en rik tertiær 
trævegetation fra fortidens mildere klima. 
I et meget værdifuldt avsnit søker forfatteren at bestemme 
grænserne for polarregionerne og deres opdeling i vel karak¬ 
teriserte provinser. At la polarnaturen begynde med polar- 
cirkelen fører til urimeligheter, som f. eks. den, at det nord¬ 
lige Norge blev et polarland; man maa ved bestemmelse av 
grænselinjen ta hensyn til temperaturen, saavel under aarets 
koldeste som under den varmeste del. Som underavdelinger, 
karakterisert ved avvikelser i de klimatiske forhold, opfører 
han: 1) det antarktiske fastland, som er noget aldeles for 
sig selv, dernæst 2) det ytre belte av det nordlige omraade 
og, sammensættende dettes centrale del, 3) den nordameri¬ 
kanske øverden, 4) Grønland, 5) Spitsbergen med de andre 
nordatlantiske øer, endelig 6) Sibiriens nordkyst med øerne 
utenfor. 
